Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 2032414435 від 10.08.2020 року в розмірі 57441 грн 52 к., а також судові витрати із сплати судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2020 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2032414435, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 38274 грн на споживчі потреби, строк повернення до 10.08.2025 року. 21.10.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 21/10/22 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно реєстру боржників № 1 було передано право вимоги до відповідачки. Згідно з реєстром прав вимог до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, сума заборгованості відповідачки, станом на дату відступлення прав вимоги становить 57441 грн 52 к., що складається з: заборгованості по тілу кредиту 34824 грн 11 к., заборгованості за відсотками 22617 грн 41 к. В зв`язку з істотними порушеннями відповідачкою умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки, зазначену в кредитному договору, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «ОТП БАНК» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору, про те відповідачка не виконала свого зобов`язання. Представник позивача до судового засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату та час судового засідання належним чином, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату та час судового засідання належним чином, про що свідчить її підпис поштовому повідомлені, відзив на позов не подала, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Судом встановлено, що 10 серпня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою, було укладено кредитний договір № 2032414435, відповідно до умов якого, АТ «ОТП Банк» надав відповідачці кредит у розмірі 38274 грн на споживчі потреби, строком на 60 місяців. Дата повернення кредиту 10.08.2025 року, з фіксованою процентною ставкою 40,00 % річних. (а.с. 4). Відповідно до паспорту споживчого кредиту (інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачкою, сума кредиту складає 38274 грн, строк кредитування - 60 місяців, мета кредиту спосіб та строк надання на споживчі цілі, спосіб надання кредиту шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку (а.с. 5). АТ «ОТП Банк» виконав умови договору надавши відповідачці кредит у вказаному розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 501Т02DFF7 від 10 серпня 2020 року (а.с. 10 зворотній бік). Відповідачка не виконує умови договору внаслідок чого згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість у розмірі 57441 грн 22 к., яка складається: кредит 34824 грн 11 к., відсотки 22617 грн 41 к. (а.с. 21). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а ст. 514 вказаного Кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору факторингу №21/10/22 від 21 жовтня 2022 року вбачається, що АТ «ОТП Банк» передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняв право грошової вимоги за кредитним договором 2032414435, боржником за яким є [PERSON] , а тому позивач є правонаступником кредитора (а.с. 11-20) Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 28.06.2023 року позивач повідомив відповідачку про відступлення права вимоги за її кредитним договором та щодо розміру заборгованості та її сплату (а.с. 21) Вказана вимогу відповідачка проігнорувала та не виконала своє зобов`язання. Враховуючи те, що відповідачка неналежним чином виконує умови кредитного договору та не повертає кредитні кошти, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно із договором про надання професійної правничої допомоги № 42649746 від 22.09.2023 року з додатковою угодою № 002469822007 від 22.09.2023 року, адвокат Міньковська А.В. надає правову допомогу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 31-34). Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7500 грн, на підтвердження чого подав до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 22.09.2023 року та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 22.09.2023 року (а.с. 35-36). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial