Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 11 вересня 2021 року трапилась ДТП за участю [PERSON] , яка керуючи транспортним засобом «Volkswagen» з державним номерним знаком [NUMBER] , порушила правила дорожнього руху, допустила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» з державним номерним знаком [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/9880/21 від 21 вересня 2021 року відповідача було визнано винною у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 52\~432,77 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Позивач просить суд прийняти рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в сумі 52\~432,77 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України « Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнанням, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2021 року о 06 годині 27 хвилини у м. Слов`янськ біля будинку №9 по вул. Пушкінська з боку вул. Лизенка в напрямку вул. Сільзаводська, [PERSON] керувала транспортним засобом WOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак [NUMBER] , не обрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, виїхала на зустрічну смугу руху, де скоїла зіткнення з автомобілем MITSUBISHI, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушила п.12.1, 11.3 ПДР України, чим скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вину [PERSON] у скоєнні ДТП було встановлено у судовому порядку та [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2021 року (справа № 243/9880/21). В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] автомобіль MITSUBISHI, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди стало можливим в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, а саме: - п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; - п.11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. За порушення Правил дорожнього руху України [PERSON] , на підставі постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2021 року, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 850,00 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 13 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою на підставі ст.35 та п.41.1ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталась 11 вересня 2021 року за участю транспортного засобу Volkswagen з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до звіту №187/21 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 жовтня 2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля Mitsubishi з державним номерним знаком [NUMBER] становить 56\~949,12 грн. На підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] виплачено 52\~432,77 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 06 грудня 2021 року №1107791. Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідність до ч.1, п.1 ч.2 ст.22\~ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З платіжної інструкції №1107791 від 06 грудня 2021 року вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 52\~432,77 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1191\~ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У відповідності до п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] , що спричинила дорожньо-транспортну пригоду, не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу. З огляду на те, що обставини, на які посилався позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 52\~432,77 грн., задовольнивши вимоги позивача. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04.07.2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 138 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028 грн. 00 коп. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 3 028 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Моторного (транспортного) страхового буро України витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved