Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

підстава позову (позиція позивача): 27.11.2023 представниця Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» - Ловчук М. В. звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] 176\~705,59 гривень необлікованих об`ємів природного газу й судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що працівниками Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» 02.10.2018 проведено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу, під час якого у споживача [PERSON] виявлено порушення п.п. 1 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме наявність несанкціонованого газопроводу, врізка на відстані 7 метрів до лічильника газу, про що складено акт про порушення № 000954 від 02.10.2018. На підставі рішення центральної комісії від 06.11.2018, яким задоволено акт про порушення, позивачем проведено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 176\~705,59 грн. Стверджуючи про те, що [PERSON] набув прав та обов`язків споживача [PERSON] , просить стягнути вищенаведену грошову суму із відповідача. У судовому засіданні представник Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» адвокат Дубчак С. П. підтримав позовні вимоги та просив такі задовольнити в повному обсязі. Позиція відповідача: 03.01.2024 відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Головацький В. Ф., подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позиція відповідача зводиться в основному до того, що звертаючись із вказаним позовом до суду, позивач залишив поза увагою норми ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, зокрема, щодо порядку та строку пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві й просили стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Позиція позивача у відповіді на відзив: 10.01.2024 представниця Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» - Ловчук М. В. на адресу суду скерувала відповідь на відзив, в якому не погоджується із аргументами відповідача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначила, що до відповідача перейшли зобов`язання, які виникли внаслідок встановлення факту несанкціонованого газопроводу. Процесуальні дії у справі. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/958/23 передана 27.11.2023 судді Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 11.12.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 18.06.2019 [PERSON] звернувся до Козівського районного суду Тернопільської області із позовом про скасування рішення щодо донарахування вартості спожитого газу (справа № 600/575/19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області 11.12.2020, актовий запис № 64 /а.с. 56/. В межах справи № 600/575/19 18.03.2021 Козівським районним судом Тернопільської області було зупинено провадження у цивільній справі № 600/575/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», Козівського управління з постачання газового господарства про скасування рішення щодо донарахування вартості спожитого газу до залучення у справі правонаступника позивача [PERSON] у зв`язку із його смертю /а.с. 58/. Тож, будучи відповідачем у справі № 600/575/19 позивачу Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» було ще у 2021 році відомо про смерть [PERSON] (батька відповідача). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 19.08.2021 [PERSON] був залучений до участі у справі № 600/575/19 як правонаступник позивача [PERSON] , померлого [INFO] /а.с. 9/. Отож, відповідно до ст. 55 ЦПК України у справі № 600/575/19 мало місце процесуальне правонаступництво. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 348221950 від 27.09.2023 за [PERSON] приватним нотаріусом зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] /а.с. 10-12/. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 05.10.2022 у справі № 600/575/19 рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 14.04.2022 скасовано та у задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування рішення щодо донарахування вартості спожитого газу відмовлено /а.с. 20-26/. Із аналізу вказаних рішень суду видно, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 14.04.2022 й постановою Тернопільського апеляційного суду від 05.10.2022 у справі № 600/575/19 жодним чином не вирішувалося питання про стягнення заборгованості з [PERSON] чи [PERSON] , а лише про правомірність винесених рішень щодо донарахування вартості спожитого газу. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому, суд вважає безпідставними та необґрунтованими твердження представника позивача про те, що відповідач відповідно до наведених вище судових рішень набув прав та обов`язків споживача [PERSON] . Застосоване судом законодавство та висновки суду. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Важливе значення для оцінки спірних правовідносин має та обставина, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем попереднього споживача гр. [PERSON] , а отже, порядок задоволення вимог позивача щодо сплати заборгованості регламентуються\~ст. ст. 1281, 1282 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України \~кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України). Беручи до уваги зміст\~ст.\~1281\~ЦК України перехід зобов`язань померлого спадкодавця до його правонаступників відбувається за умови своєчасного звернення кредитора спадкодавця до його спадкоємців з відповідними вимогами. Так як Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» про смерть [PERSON] (батька відповідача) стало відомо в березні 2021 року, а про те, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем останнього - у серпні 2021 року, то суд доходить винновку щодо недотримання позивачем строку для пред`явлення вимоги до спадкоємця у встановлений законодавством строк й припинення такого права вимоги згідно з\~ст. 1281 ЦК України. Також, відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, у спадкоємця (-ів) виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора\~лише в межах майна, одержаного у спадщину. Тож судом не здобуто будь-яких доказів щодо вартості спадкового майна, яке прийняв [PERSON] після смерті [PERSON] , а позивачем не надано таких, через що це унеможливлює перевірку судом вимог ст. 1282 ЦК України, яка підлягає застосуванню у даній справі. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 522/407/15-ц поняття "строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців" не тотожне поняттю "позовна давність". Так, ч. 4\~ст. 1281 ЦК України\~визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, установлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові (п. 58). Сплив визначених\~ст. 1281 ЦК України\~строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (п. 62). Отже, суд доходить висновку, що встановлені\~ст. 1281 ЦК України\~строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, сплив преклюзивних строків пред`явлення таких вимог має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати в суді захисту відповідного права. Також судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» будь-яких рішень щодо примусового стягнення коштів із батька відповідача - [PERSON] не приймало, в тому числі і після його смерті. З огляду на те, що позивач до суду із позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] чи з претензією кредитора до нотаріуса в порядку ст. 1281 ЦК України не звертався, то суд доходить висновку про те, що до відповідача не перейшли будь-які боргові зобов`язання померлого, в тому числі щодо сплати 176 705, 59 грн. Тому,\~на думку\~суду,\~позивач позбавлений\~права вимоги\~до відповідача\~щодо стягнення\~заборгованості в\~розмірі 176\~705,\~59\~грн,\~так як\~сплинули преклюзивні\~строки пред`явлення\~Приватним акціонерним\~товариством по\~газопостачанню та\~газифікації «Тернопільгаз» вимог до [PERSON] , як спадкоємця попереднього власника. За цих обставин суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 176\~705, 59 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно п. п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача. Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які заявлені до стягнення представником відповідача, позивачем не подавалось. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, представник відповідача надав акт приймання-передачі наданих послуг від 03.01.2024; рахунок від 03.01.2024 на оплату 10 000 гривень; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 про здійснення оплати за надання правничої допомоги від 03.01.2024 на суму 10 000 гривень. З огляду на складність справи, обсяг виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), значення справи для відповідача, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що визначена представником відповідача сума гонорару в розмірі 10 000,00 гривень підлягає до задоволення.

Outcome: approved