Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису на строк шість місяців стосовно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатись на відстань менше 100 м до місця проживання (перебування) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та роботи; заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування та телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] , [INFO] , особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заяву мотивує тим, що вона з 02 серпня 2023 року з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. У подружжя є спільні діти: донька - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває справа №398/1885/24 про розірвання шлюбу. Під час шлюбу та спільного проживання позивач неодноразово потерпала від психологічного та фізичного насильства зі сторони [PERSON] , зокрема образ нецензурними словами, погрозами побиттям, застосовуванням фізичної сили, знущаннями, при цьому постійно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого їй доводилось викликати поліцію. Постійні образи нецензурними словами, погрозами побиттям, застосовуванням фізичної сили з боку [PERSON] стали підставою розриву їх відносин, та подачі заяви до суду про розірвання шлюбу, втім він все одно не залишає позивача у спокої. Заявник зазначає, що поведінка [PERSON] негативно впливає на її здоров`я та на працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку чоловіка, вона та діти знаходяться у пригніченому стані. Заявник неодноразово зверталася за захистом до органів національної поліції, починаючи з січня 2023 року. За її заявами поліцією відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Постановами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2023 року по справі №398/46/23, від 06.09.2023 року по справі №398/4442/23, від 09.10.2023 року по справі №398/4412/23 [PERSON] , було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частинами 1,2 статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Однак, це не дало жодного результату, та останній не змінив своєї поведінки. За її зверненням від 29.08.2023 року відносно кривдника було винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на одну добу, який було порушено [PERSON] , а тому 29.08.2023 року заявниця знову була вимушена звернутися до органів поліції та відносно кривдника було складено адміністративний протокол за порушення термінового заборонного припису за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Згідно звернення від 04.04.2024 року відносно кривдника було винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на одну добу. Вищевказане свідчить про систематичність вчинення заінтересованою особою дій щодо насильства в сім`ї. [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, та не зважаючи на притягнення його до адміністративної відповідальності його насильницькі дії не припиняються. Після кожного рішення суду останній і надалі висловлюється нецензурною лайкою та не залишає заявника та дітей в спокою. Зважаючи на це заявник переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою. Агресивні дії в бік заявниці щоразу посилюються. З огляду на вище викладені факти та оцінюючи його поведінку, заявник впевнена, що такі дії будуть продовжуватись, що також може призвести до тяжких наслідків, як для неї, так і для дітей, і тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити та зазначила, що з [PERSON] тривалий час проживала у цивільному шлюбі та має з ним двоє спільних дітей. В подальшому коли [PERSON] був призваний на військову службу у період воєнного стану, вони вирішили офіційно укласти шлюб. Проте в подальшому він самовільно залишив військову частину, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вимагає від неї гроші, систиматично вчиняє відносно неї насильство як фізичного так і психологічного характеру, примушує до інтимних стосунків. Свідками вказаний дій стають діти, які стали дуже нервовими, і навіть вживають відносно батька нецензурну лексику, що є неприпустимо, і самостійно викликають поліцію. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК Українизаява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Ухвалою від 18.04.2024 року справу призначено до розгляду на 24.04 2024 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , 02.08.2023 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено актовий запис №380. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , та копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії термінового заборонного припису стосовно кривдника від 04.04.2024 року серія АА №369918, у зв`язку із вчиненням [PERSON] домашнього насильства стосовно своєї дружини [PERSON] його було зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Вказаний припис винесено строком на 1 добу, з 03год 20хв 04.04.2024 року по 23год 20хв 05.04.2024 року. Відповідно до копії постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/46/23 від 27.01.2023 року, 01.01.2023 року близько 18 годині 00 хвилин, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання, висловлював в адресу своєї співмешканки [PERSON] , образи нецензурною лайкою та домагався в присутності дітей, чим вчинив психологічне та сексуальне домашнє насильство. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Відповідно до копії постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/4442/23 від 06.09.2023 року, 29.08.2023 року о 21 год. 30 хв. [PERSON] , будучи особою, яка 27.01.2023 року притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, знаходячись в [ADDRESS] , порушив обмеження ТЗП АА 236008 від 29.08.2023 року про заборону у будь-який спосіб контактувати з [PERSON] . [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Відповідно до копії постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/4412/23 від 09.10.2023 року, 29 серпня 2023 року близько 12 год. 00 хв., [PERSON] , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини [PERSON] , а саме, висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, намагався завдати їй фізичного болю вдаривши долонею по обличчю, погрожував фізичною розправою. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Зі змісту ст.350-4 ЦПК України вбачається, що в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя. Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З огляду на наведене, суд вважає, що [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства та потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Наявні ризики вчинення насильства у майбутньому, якщо сторони залишаться проживати під одним дахом. Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі докази в сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявниця, шляхом видачі обмежувального припису, встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду. Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved