Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

11.12.2019 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: припинити право спільної часткової власності на 88/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , шляхом виділу її частки; встановити спільну часткову власність на земельну ділянку, площею 0,0815 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визначивши частки кожного зі співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на житловий будинок, а саме: за [PERSON] 88/100 часток; за [PERSON] 12/100 часток; призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів користування земельною ділянкою. Ухвалою суду від 17.12.2020 зазначену позовну заяву залишено без руху. 16.01.2020 на виконання ухвали позивачем надано уточнюючу позовну заяву. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником 88/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить 12/100 часток вказаного домоволодіння. Також вони є співвласниками земельної ділянки за вказаною адресою, площею 0,0815 га. Між сторонами не може скластися певний порядок щодо володіння і користування житловим будинком з господарськими спорудами та земельною ділянкою, щодо меж проходів до особистих часток будинку та господарських споруд, в зв`язку з чим виникають конфліктні ситуації та між сусідами виник спір. Враховуючи викладене, [PERSON] змушена звернутись до суду і просить: виділити в натурі 88/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] ; встановити спільну часткову власність на земельну ділянку, площею 0,0815 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визначивши частки кожного зі співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на житловий будинок, а саме: за [PERSON] 88/100 часток, за [PERSON] 12/100 часток; призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів користування земельною ділянкою. Також із позовною заявою подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що станом на день подання позовної заяви вартість частки позивача не встановлено. Ухвалою від 17 січня 2020 року відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче засідання, відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення. 26 березня 2020 року у справі призначено будівельно-технічну експертизу та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 29 травня 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року витребувано докази. 20 січня 2021 року у справі призначено будівельно-технічну експертизу та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 02 грудня 2021 року до суду надійшли матеріали справи з висновком експерта № 125-037 від 19.11.2021. 03 грудня 2021 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 06 квітня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у ній, просив провести виділ частки домоволодіння позивача та земельної ділянки за першим варіантом висновку експерта. Питання розподілу судових витрат не ставить. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні,\~просила визначити\~частки по\~земельній ділянці\~по другому\~варіанту експертизи,\~тобто в\~рівних частках,\~посилаючись на\~те,\~що на\~земельну ділянку\~спільна сумісна\~власність.\~Щодо \~виділення в\~натурі частки\~житлового будинку,\~зазначила,\~що за\~першим варіантом\~експертизи передбачена\~сплата відповідачем\~компенсації,\~яка є\~непомірною для\~відповідача,\~а тому,\~якщо є\~можливим,\~просить замість\~компенсації за\~частку в\~будинку виділити\~позивачу частину\~земельної ділянки\~відповідача.Питання розподілу судових витрат не ставить. Відповідач підтримав думку представника відповідача. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що співвласниками домоволодіння [ADDRESS] є: - [PERSON] 88/100 часток на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради/замість свідоцтва про право власності Серія [NUMBER] від 07.11.2011, видане виконавчим комітетом Миколаївської міської ради; - [PERSON] 12/100 часток на підставі свідоцтва про право власності Серія [NUMBER] від 07.11.2011, видане виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Це домоволодіння в цілому складається з двох житлових будинків за літ. А загальною площею 129,0 кв.м., житловою площею 80,1 кв.м., за літ. О-2 загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., господарських будівель та споруд. Також [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер: 4810136300:03:008:0027, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,0815 га (копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САК №424534 від 01.09.2014). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до частин 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів вбачається, що сторони є суб`єктами права спільної часткової власності на домоволодіння та права спільної сумісної власності на земельну ділянку за цією ж адресою. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Уразі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Позивач бажає скористатися своїм правом та виділити у натурі своє майно і встановити спільну часткову власність на земельну ділянку. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішення справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ так може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (ст. 86 Земельного кодексу України). Як зазначалось вище, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у спільній сумісні власності сторін. Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи викладене, частки сторін у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними, тобто по 1/2 частки. Відповідно до висновку № 125-037 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по матеріалам цивільної справи №487/8981/19, складеному 19.11.2021 експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А., провести виділ 88/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] на самостійні ізольовані квартири, - технічно не можливо. Експертом розглядається можливий виділ частки домоволодіння по [ADDRESS] з відхиленням від ідеальних часток. На розгляд суду пропонується один варіант виділу в натурі житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласників з визначенням реальної частки, згідно порядку, що склався з урахуванням побажання співвласника. Реальна частка [PERSON] складає 86/100, що на 2/100 часток менше від частки, що ідеально належить 88/100. Реальна частка [PERSON] складає 14/100, що на 2/100 часток більше від частки, що ідеально належить 12/100 частки. Сума грошової компенсації, що виплачується співвласником [PERSON] , що отримав реальну частку більше, що ідеально належить (14/100), на користь співвласника [PERSON] (86/100), складає 26525 грн. Також за висновком експерта на розгляд суду надається два варіанта визначення порядку користування земельної ділянки: варіант 1 відповідно до варіанту поділу житлового будинку, згідно порядку користування, що склався на час дослідження; варіант №2 відповідно до ідеальних часток співвласників. Враховуючи думку сторін, висновок експерта та вимоги законодавства, суд вважає можливим виділити в натурі частку позивача за першим варіантом експертизи та встановити спільну часткову власність на земельну ділянку за другим варіантом експертизи. Оскільки земельна ділянка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тобто відповідно до ст. 370 ЦК України та ст. 89 ЗК України їх частки є рівними, вимога позивача в частині встановлення часток співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на житловий будинок не може бути задоволена. З цих же підстав не може бути задоволена вимога щодо встановлення часток на земельну ділянку за першим варіантом експертизи відповідно до варіанту поділу житлового будинку, згідно порядку користування, що склався. Суд не враховує побажання відповідача замість компенсації вартості частки у домоволодінні передати позивачу частину земельної ділянки відповідача, оскільки для вирішення цього питання необхідні спеціальні знання, а перед експертом таке питання не ставилось, а тому суд не може самостійно визначити площу земельної ділянки, яка може бути передана позивачу в рахунок компенсації її частки у домоволодінні. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги потрібно задовольнити частково.

Outcome: partial