Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 серпня 2014 року між сторонами у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1434 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін народилася син [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , та зроблено актовий запис за № 646. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя перестало вести спільне господарство та не підтримує шлюбних стосунків. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів сторін. Проти примирення позивачка категорично заперечує. Ухвалою судді від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/7364/4. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених. Додатково суду пояснила, що вони з відповідачем не проживають разом більше 1 місяця, примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати шлюб, суду повідомив, що вони з позивачко спільно не проживають. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, сторони 21 серпня 2014 року зареєстрували шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за № 1434. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 21 березня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved