Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від цих відносин мають сина - [PERSON] , [INFO] . За період спільного життя відповідачка не виконувала своїх батьківських обов`язків, була безвідповідальною, не проявляла турботи до дитини, не займалась її вихованням, на його прохання, змінити своє ставлення до сина та гідно виконувати батьківські обов`язки не реагувала та продовжувала вести розгульний спосіб життя, вживати спиртні напої та наркотичні засоби. Аморальна поведінка відповідачки привела до припинення їх шлюбних відносин на початку вересня 2021 року. Згідно довідки дошкільного навчального закладу №246, відповідачка не водила [PERSON] до закладу, пояснюючи що у неї нема на це часу. Позивач зазначає, що 30 жовтня 2021 року мати відповідачки зателефонувала йому, щоб забрав сина, так як відповідачка довгий час відсутня і невідомо коли з`явиться. За час перебування сина у нього, зробив висновок, що [PERSON] не займалась вихованням дитини, не читала йому книжки, не розповідала казки, не займалась його розвитком, не вчила необхідному, не слідкувала за здоров`ям дитини, не зверталась до спеціалістів з приводу того, що син не розмовляє. Позивач може надати сину все необхідне для розвитку та нормального виховання, а відповідачка, яка не працює, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини та стану її здоров`я. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з ним за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що дійсно проживала у фактичних шлюбних відносинах з позивачем і в них народився син - [PERSON] , який зареєстрований разом з нею за адресою: [ADDRESS] , у будинку її матері, але фактично дитина проживає з нею за адресою: [ADDRESS] , де раніше проживали разом з відповідачем. Спільне життя з [PERSON] не склалось, тому шлюбні відносини були припинені. Син залишився проживати з нею, а з батьком домовилися, що він безперешкодно буде спілкуватися та проводити час за його бажанням в будь-який день і надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини. Але [PERSON] добровільно матеріально не допомагає, позивачка самостійно утримує дитину. Позивачка за зустрічним позовом, зауважує, що батько все частіше залишає дитину на свою матір, а сам займається роботою та своїми справами та влаштовує особисте життя. Крім того, [PERSON] заперечує, щодо заявлених позовних вимог за первісним позовом, оскільки вона займається вихованням дитини та її розвитком і не веде аморальний спосіб життя. У зв`язку з викладеним позивач за зустрічним позовом просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05.12.2021 року судом прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей Виконкому Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Виконкому Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. Представник позивача (за первісним позовом), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти зустрічних позовних вимог заперечував. Представник відповідача (за первісним позовом) в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Заявлені зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Центрально-Міської районної у місті ради надав заяву, згідно якої просить суд проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , не заперечує. Представник третьої особи виконкому Металургійної районної у місті ради подала заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, батьком записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 9). З довідки, що видана головою та бухгалтером ОСББ «Рідний дім», Луначар, 1, уповноваженому власнику [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що її сім`я складається з трьох чоловік: [PERSON] , [INFO] , власник, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , мати (а.с. 7). Відповідно до характеристики, що видана головою ОСББ «Рідний Дім Луначарського 1», [PERSON] , [INFO] має позитивну характеристику. (а.с. 11). Згідно довідки виданої за місцем роботи [PERSON] працює у 4 державному пожежно-рятувальному загоні ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів 29 державної пожежно-рятувальної частини по охороні ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», водієм (а.с.12, 122). Відповідно до службової характеристики [PERSON] , зарекомендував себе з позитивного боку, сумлінно виконує свої обов`язки (а.с.10). Згідно довідки, що видана дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №246 Криворізької міської ради [PERSON] відвідував КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №246» КМР з липня 2021 року, кількість відвідувань станом на 09.11.2021 року: липень - 5 днів, серпень - 1 день, вересень - 6 днів, жовтень - 3 дні, листопад - 0 днів (а.с.13). Відповідно до інформації щодо відвідування закладу дошкільної освіти №38 вихованець групи раннього віку №1 [PERSON] був прийнятий до закладу 16.11.2021 року, заклад відвідує постійно (а.с.38). Згідно характеристики вихованця КЗДО КТ №38 Климко Олександр активний, комунікабельний, доброзичливий, поведінка стійка, ситуативна, своєчасно реагує на зауваження дорослих, з батьком має тісний зв`язок, теплі та ніжні відносини (а.с.40). Відповідно до Акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , місцем реєстрації [PERSON] , умови проживання - задовільні. Батько піклується про сина, займається його вихованням та розвитком (а.с.41, 115). Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , місцем проживання [PERSON] , умови проживання - задовільні. Батько піклується про сина, тричі на тиждень забезпечує заняття дитини з логопедом, його дружина [PERSON] не заперечує щодо проживання його сина разом з ними (а.с.114). Відповідно до характеристики, що видана головую квартального комітету, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , має позитивну характеристику - скромна, ввічлива, сумлінно виконує обов`язки матері, приділяє багато часу вихованню дитини, завжди мають доглянутий та охайний вигляд, до сусідів привітлива, скарг немає (а.с.54). Згідно довідки від 24.05.2022 року, [PERSON] , працювала на ПП - фірмі «Дарьял» на посаді «машиніст крану електромостового» з 16 лютого 2022 року (а.с.125). Відповідно до довідки №26 від 19.03.2024 року [PERSON] працює в ТОВ «АТЦ-Сервіс» машиністом крана, має позитивну характеристику (а.с.188 зворот -189). Згідно Акту обстеження умов проживання проведеного за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] , умови проживання задовільні. В будинку чисто та затишно, наявне: водопостачання, газопостачання та електропостачання. Дитина забезпечена усім необхідним, має окрему кімнату (а.с. 123). Ч. 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Центрально-міської районної у місті ради виконавчого комітету, вбачається, що орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] (а.с.112-113). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мати відповідачки, коли народилася дитина, [PERSON] , майже не був вдома, увесь час був на роботі, за дитиною доглядала донька. Потім він став пропадати, став жити зі своєю новою дружиною, став казати, що хоче піти від моєї доньки і йому стала потрібна дитина, почались виникати конфлікти. [PERSON] забрав документи дитини з дитячого садку, забрав дитину, перевів в інший дитячий садок. Ми забрали дитину, він знову забрав її з дитячого садку. Донька веде нормальний спосіб життя, піклується за дитиною. Дитина не хоче, щоб його забирав тато. Були домовленості, щоб дитина була по черзі з ним з матір`ю, але він постійно порушує домовленості. Дитина більше живе з батьком і там ходить в садок. Дочка не зловживає наркотиками, алкоголем. Донці гроші [PERSON] не дає, сама купує необхідне дитині. Батько возив дитину на море, мати не возила. Донька ні в суд, ні в органи опіки не зверталась. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона бабуся відповідачки, з дитиною увесь час була мати, батько весь час був на роботі, постійно працював. У нього була подружка - однокласниця, він з нею спілкувався, а потім він сказав, що йде до іншої від онучки. [PERSON] , поки жили разом, піклувався про дитину, гуляв з нею, заробляв гроші, онучка була в декреті. Вона не зловживає алкоголем, наркотики не вживає, «гулянок» в будинку не влаштовує. Коли [PERSON] пішов, дитина залишилася з матір`ю. Дитина не хоче йти до батька, коли він забирає. Сварки, виклики поліції були у 2021 році, коли [PERSON] пішов з сім`ї, у 2022 році - 2023 році - все було нормально. Дитину він дає, може жити в нас 2-3 тижні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сестра [PERSON] , яка є хорошою матір`ю, до тата дитина повертатися не хоче, коли він у них. [PERSON] пішов від сестри до подружки своєї, сказав, що дитина буде жити в нього в будні дні, а на вихідних у мами, потім змінили, дитина стала жити тиждень у батька, тиждень у мами. Був випадок, коли ми забрали дитину, бо нам її не віддавали. [PERSON] , не зловживає наркотиками і алкоголем, гучних гулянок не влаштовує. Дитина хоче бути біля мами, не хоче від неї йти. Суперечки були у 2021 році, зараз - немає. Дитині з татом не погано, але з мамою йому хочеться бути більше, не хоче повертатися до тата. [PERSON] , як хоче, так і вчиняє, може тижнями не давати дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.. Згідно зі ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що обов`язки забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків. Кожен з них зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно. Характер таких зустрічей не повинен бути формальним, а навпаки між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт. При цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. В свою чергу дані положення про рівність прав та обов`язків батьків не можуть тлумачиться на шкоду інтересам дитини, оскільки вони є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток, належне виховання. Таким чином, у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини, суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Згідно ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Вислухавши пояснення сторін по справі та свідків, аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої дитини разом з матір`ю у даному випадку відповідатиме найкращим інтересам дитини та забезпечить їй належний фізичний і духовний розвиток. Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника на те, що відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, оскільки жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Крім того, не підтверджено належними доказами те, що відповідач не сумлінно відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків. Суд також відхиляє доводи представника позивача про те, що у зв`язку з кращим матеріальним становищем дитині сторін буде доцільніше залишитись проживати разом з батьком, оскільки матеріальне становище однієї зі сторін не є визначальним фактором при вирішенні питання про місце проживання дитини, оскільки іншими, не менш вагомими критеріями, є виховання дитини у дусі дотримання духовних та моральних цінностей, любові та поваги до оточуючих. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Задовольняючи зустрічний позов, суд враховує вік дитини, добросовісне виконання матір`ю батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток. Ухвалюючи рішення суд, зазначає, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача (за зустрічним позовом) спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останньої з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні. Ст. 263 ЦК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги за зустрічною позовною заявою задовольнити, а в задоволені позовних вимог за первісним позовом відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved