Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Мостовенко О.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №513375 (укладається в електронній формі для кредитів, де передбачена сплата процентів за перший день користування кредитом), відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 36\~875,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника а порядку, передбаченому умовами Договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту в строк до 15.02.2022 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та строки, визначені п.п. 1.4.-1.5 Договору кредиту. Підписанням Договору кредиту відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, які розміщені на сайті та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. ТОВ «Слон Кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив фактору право грошової вимоги до боржників за Договорами кредиту, в тому числі до Договору про надання споживчого кредиту №513375 від 15.02.2021 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту №513375 від 15.02.2021 року, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Станом на 08.02.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 46442,52 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 30053,50 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 15885,94 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 0,00 грн., нараховані 3% річних 22,23 грн., втрати від інфляції 480,85 грн. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором №513375 від 15.02.2021 року в сумі 46442,52 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн., а також судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Мостовенко О.І. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №513375 на суму кредиту 36875,00 грн. (п.1.3 Договору), строк кредиту 365 днів з кінцевим терміном повернення 15.02.2022 року включно (а.с. 4-5). Пунктом 1.5. Договору передбачено, що процентна ставка за договором є фіксованою, а розмір процентної ставки за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних. Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 29500,00 грн. на користь Споживача за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі через засоби зв`язку, та у розмірі 7375,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Пунктом 5.1. Договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно графіка платежів. В графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №513375, ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] узгоджено кількість платежів, дати платежів (періодичність внесення щомісячно), суми кредиту до сплати, нараховані відсотки до сплати та загальні суми платежів до сплати (а.с.7). Відповідач також ознайомлений із Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що зазначена у Паспорті споживчого кредиту. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором споживчого кредиту №513375, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту. Однак, відповідач неналежним чином виконував умови Договору про надання споживчого кредиту, внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором споживчого кредиту №513375 від 15.02.2021 р., що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 11-13). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №26-11/2021 від 26.11.2021 року відповідач [PERSON] у списку рахується за №816, загальна сума заборгованості за кредитом 40270,45 грн. (а.с.14). У свою\~чергу,\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» відступило\~право вимоги\~до позичальників\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» відповідно\~до Договору\~відступлення права\~вимоги №10-01/2023\~від 10.01.2023\~року,\~в тому\~числі за\~Договором споживчого\~кредиту №513375\~від 15.02.2021\~р.,\~що укладений\~між ТОВ\~«Слон кредит»\~та позичальником,\~яким є\~ [PERSON] (а.с. 17-19). Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, який є додатком №3 до вказаного договору, за №24977 значиться [PERSON] з сумою боргу на 10.01.2023 рік в розмірі 46442,52 грн. (а.с. 22). Таким чином, судом достовірно встановлено, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача, [PERSON] . Після отримання позивачем права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 513375 від 15.02.2021 року, відповідач продовжував порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість, яка станом на 08.02.2024 року складає 46442,52 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 30053,50 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 15885,94 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту 0,00 грн., нараховані 3% річних 22,23 грн., втрати від інфляції 480,85 грн. (а.с.10). Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, за відповідачем наявна непогашена заборгованість за основною сумою боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 513375 від 15.02.2021 року в розмірі 46442,52 гривень. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Частиною 1статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1 ст.1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Розрахунок заборгованості, наданий суду на дослідження позивачем, є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником Банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній не скористався своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких. Враховуючи дизпозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки заборгованості, суд приходить до висновку, що розмір заборгованість є обґрунтованим та підстав не довіряти розрахункам у суду не має. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] користувався наданими коштами, заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надав, доказів про відсутність заборгованості у розмірі вказаному в розрахунку, суду ним також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову, оскільки відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, що у загальній сумі становить 46442,52 грн. Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пункт 1 ч.3 ст.133 ЦПК передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з платіжною інструкцією №0416270157 від 23.02.2024 року позивач сплатив 3028,00 грн. судового збору, а також поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 13000,00 грн. Згідно із ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представництво інтересів позивача ТОВ «Коллект Центр» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (а.с.33 зворотній бік - 35). Згідно заявки на надання юридичної допомоги №221 від 07.02.2024 року ТОВ «Коллект Центр» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 13000,00 грн. (а.с.37). Оплата згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року проведена згідно з платіжною інструкцією №413000008 від 09.02.2024 року (а.с.36). Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій позасудовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад,складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Виходячи з принципу розумності, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 гривень, так як вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з відповідача на користь позивача також належить стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved