Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтував, тим, що в лютому 2022 помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , після смерті\~спадкодавця відкрилася\~спадщина,\~яка складається\~з квартири\~ [ADDRESS] .\~Обставини належності\~квартири спадкодавцю\~підтверджуються договором\~дарування квартири\~від 03.11.2003\~року посвідченого\~приватним нотаріусом\~Калуського нотаріального\~округу Тихан\~О.М.\~та витягом\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно. Після смерті\~спадкодавця позивач [PERSON] звернувся до\~приватного нотаріуса\~Калуського районного\~нотаріального округу\~Курищук І.В.\~із заявою\~про прийняття\~спадщини.\~Заява подана\~08.06.2022\~року.\~Позивач вважав,\~що являється\~єдиним спадкоємцем\~першої черги,\~як син спадкодавця,\~оскільки інші\~спадкоємці першої\~черги свої\~права на\~спадщину не\~заявляли.\~В той\~же час\~нотаріус відмовив\~видати позивачу\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за законом після смерті батька, оскільки у спадкодавця є інший спадкоємець за заповітом, який складений 17.04.2014 року та посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. і зареєстрований в реєстрі за №1324. Згідно вказаного заповіту спадкодавець все своє майно на випадок смерті заповів [PERSON] своїй рідній сестрі. Заяву про прийняття спадщини за заповітом відповідачка [PERSON] подала нотаріусу 20.12.2022 року. В той же час, саме позивач одноосібно прийняв спадщину і став власником квартири після смерті спадкодавця, позаяк у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте нотаріус 04.01.2023 року, виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право спадщину. Вважає, що відповідачка не прийняла спадщину, оскільки подала заяву після спливу 6 місячного строку, передбаченого законом на подачу заяви нотаріусу. Крім того вона не проживала спільно із спадкодавцем. На підставі викладеного представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер в лютому 2022 на квартиру [ADDRESS] . 05.02.24 на адресу суду поступив відзив на позовну заяву від відповідачки [PERSON] , яка зазначила наступне. У лютому [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , [INFO] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору дарування, посвідченого 03.11.2003 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М. та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно. За життя [PERSON] залишив заповіт посвідчений 17.06.2014 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М, зареєстрований в реєстрі за № 1324, у спадковому реєстрі за № 56204190 в якому все належне йому майно на день смерті заповідав відповідачці, [PERSON] . Вона, звернулась до приватного нотаріуса 20 грудня 2022 року, та подала нотаріусу вищезазначений заповіт. На сьогодні після сплину десятимісячного терміну з дня відкриття спадщини, вона має право отримати після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Із позовними вимогами не погоджується, оскільки вважає, що не пропустила встановлений законом строк, передбачений законодавцем для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Просила відмовити у задоволені позову. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задоволити із підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що за життя її брат [PERSON] залишив заповіт посвідчений 17.06.2014 року в якому все належне йому майно на день смерті заповідав їй. Заповіт ніким не оспорювався та є дійсним. Відповідачка зверталась до приватного нотаріуса та подала вищезазначений заповіт, має на меті успадкувати квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Просила відмовити у задоволені позову. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Антонюк І.А. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що [PERSON] не пропустила встановлений законом строк, передбачений законодавцем для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Нотаріус правомірно прийняв у відповідачки заяву про прийняття спадщини, та включив до кола спадкоємців, відповідно правомірно прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії сину померлого [PERSON] просила відмовити у задоволені позову. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно вимог ст.\~16\~ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно із ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Під час судового розгляду встановлено та підтверджено матеріалами цивільної справи, що лютому 2022 помер [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.7). Відповідно до\~договору дарування\~квартири від\~03.11.2003\~року посвідченого\~приватним нотаріусом\~Калуського нотаріального\~округу Тихан\~О.М.\~та витягу\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно №1941199\~від 09.11.2003\~власником квартири\~ [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.8,9). Згідно довідки ФОП [PERSON] №4731 від 04.09.2023 інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS] станом на 04.09.2023 становить 123\~248,00 грн (а.с.14). Як вбачається із заяви 04 січня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курищук І.В №01/02-14 від 4 січня 2023 року у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено з підстав існування заповіту на користь [PERSON] , який заповідачем не було змінено або скасовано (а.с.15,21). За життя [PERSON] залишив заповіт посвідчений 17.06.2014 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М, зареєстрований в реєстрі за № 1324, у спадковому реєстрі за № 56204190 в якому все належне йому майно на день смерті заповідав відповідачці, [PERSON] (а.с.19). Як вбачається із заяви від 20.12.2022 [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса у зв`язку із прийняттям спадщини та подала нотаріусу вищезазначений заповіт (а.с.20). Статтею 1217 ЦК України\~закріплено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 1241 ЦК України\~право на обов`язкову частку в спадщині мають право малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено,\~що померлий\~ [PERSON] \~за життя\~склав заповіт,а\~саме 17.06.2014,\~ яким заповів усе своє майно відповідачці по справі [PERSON] , котра у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Особливості спадкування під час воєнного стану, на момент подачі відповідачкою заяви про прийняття спадщини регулювались постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, додали до цього строку ще 4 місяці. Обрахунок строку для спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , померлого в лютому 2022 року становив 10 місяців, і сплив [INFO] . Таким чином нотаріус правомірно прийняв у відповідачки заяву про прийняття спадщини, та включив до кола спадкоємців, відповідно правомірно прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії сину померлого [PERSON] . Зазначеною Постановою було передбачено, що під час дії воєнного стану свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом після закінчення строку для прийняття спадщини. Тобто, останніми змінами, що були внесені 02.06.2022 року до п.3 постанови КМУ №164, було передбачено, що свідоцтво буде видаватись спадкоємцям, але не через 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а через 10 місяців з моменту його смерті або оголошення особи померлою. Як визначено ч.ч. 3, 4\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як констатовано у ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, тягар доказування покладається виключно на особу, яка посилається на ту чи іншу обставину. Доводи позивача\~про те,\~що він\~має право\~успадкувати квартиру,оскільки одноосібно прийняв спадщину і став власником квартири після смерті спадкодавця, позаяк у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не заслуговують на увагу. За життя [PERSON] склав заповіт посвідчений 17.06.2014 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу, який ніким не оспорювався, не був змінений чи скасований. На час розгляду справи будь-яких доказів про не чинність, оскарження або нікчемність складеного [PERSON] заповіту суду не надано, як і не надано доказів не прийняття відповідачкою [PERSON] спадщини. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed