Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, в якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 100,9851 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його прабаба [PERSON] , яка відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ-13-01 №020042, виданого 03 грудня 1999 року Тисменицькою районною державною адміністрацією, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за №196 була власником земельної частки (пай) розміром 100,9851 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ-13-01 №020042 її вартість становить 5074,50 грн. 01 липня 2005 року приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Магас О.М. від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла [PERSON] . Позивач для оформлення спадкових прав звернувся до Івано-Франківського районного нотаріального округу, однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, однак представник позивача надав заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції, актовий запис № 36 (а.с.8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 10 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції, актовий запис № 79 (а.с.10). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданим 21 листопада 1983 року в с. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, зазначено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30 листопада 1963 року Тисменицькою селищною Радою, [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] в с. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області 21 травня 1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 21. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 14). В довідці Тисменицької міської ради № 36 від 29 лютого 2024 року зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20 квітня 1977 року до моменту смерті [INFO] . На день її смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.15). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] (згідно перейменування вулиць та встановлення нумерації на будинках, встановлено [ADDRESS] ), м. Тисмениця [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за вказаною адресою з 20 квітня 1977 року і проживала до моменту смерті [INFO] (а.с.16-19). Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ -13-01 №020042, виданого 03 грудня 1999 року на підставі рішення Тисменицької районної державної адміністрації № 282 від 30 серпня 1999 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного підприємства с.с. «Тисмениця» розміром 100,9851 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вартість земельної частки (паю) становить 5074,50 грн. (а.с.20). 27 жовтня 2015 року [PERSON] отримав у приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно своєї прабаби [PERSON] , яка померла [INFO] , зокрема: на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2625810100:03:031:0042, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.21) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46410765 встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 2625810100:03:031:0042, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. (а.с.22). 01 липня 2005 року приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Магас О.Є. від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Угорчак Н.М. №46/02-14 від 12 березня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.24). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 1225 ЦК України\~та п.10 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до вимог\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За правилами\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (ч.1\~ст. 81 ЗК України). Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності на майно. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1\~ст. 190 ЦК). Згідно з п. 17\~Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України\~сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.1\~ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Отже, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем майна померлої за заповітом, але не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа з причин його втрати, тому за ним слід визнати право власності на земельну частку (пай) розміром 100,9851 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Тисмениця". На підставі наведеного,

Outcome: approved