Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26 грудня 2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 207529672. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 125 від 16.03.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 207529672. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 35061,55 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 061,55 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Зважаючи на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 207529672 у сумі 35061,55 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 061,55 грн. - сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. Представник відповідача адвокат Гедзик В.М. подав письмові пояснення, відповідно до якого ставить під сумнів вимогу про стягнення з відповідача 35 061,55 грн за кредитним договором № 207529672, з яких: 10 000 грн основна сума боргу та 25 061,55 грн заборгованість за відсотками. Вважає, що нарахування відповідних сум відсотків є безпідставним, адже здійснено всупереч положенням укладених кредитних договорів та законодавства, що регулює правовідносини у сфері кредитування і відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, нараховані поза межами дії відповідних кредитних договорів. Крім того, [PERSON] з початку повномасштабного вторгнення рф, захищає нашу державу та, як і багато військовослужбовців, несе витрати на необхідні йому для несення служби речі. Вважає безпідставно нараховані відсотки відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Нарахування штрафних відсотків здійснювалось до 10 жовтня 2022 року, а [PERSON] з 2 березня 2022 року, захищає нашу країну. Даний факт додатково підтверджує, що відсотки на заборгованість нараховані всупереч вимогам чинного законодавства та явно порушують права [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач з об`єктивних причин не прибув у судове засідання. В матеріалах справи наявні письмов пояснення щодо позову, надані його представником. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як слідує з матеріалів справи, 26.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] \~ було укладено Договір № 207529672, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора та надано Паспорт споживчого кредиту до Договору № 207529672 від 26.12.2020 року (а.с. 4-7). Відповідно до Додаткових угод від 03.01.2021, 08.01.2021, 09.01.2021, 16.01.2021, 18.01.2021, збільшувалося суму кредиту (а.с. 8-13). До матеріалів справи позивачем долучено копію Додаткової угоди від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (Фактор), за яким Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 15-17). 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с. 14-15). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вважає, що набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 35061,55 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 061,55 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 207529672 від 26.12.2020 року за період з 21.10.2022 року по 30.11.2023 року зазначено, що станом на 30.11.2023 року заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 35061,55 грн. (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] , уклавши договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року з ТОВ «Таліон плюс», яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги згідно договору факторингу № 28/1118-01 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як слідує з матеріалів справи, 26.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] \~ було укладено Договір № 207529672, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Водночас, матеріали справи не містять відомостей, що станом на момент укладення договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року до нового кредитора перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника [PERSON] \~ за договором № 207529672 від 26.12.2020 року на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Договір факторингу № 28/1118-01, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» (в матеріалах справи наявна тільки Додаткова угода № 26 від 31.12.2020 до вказаного Договору та наявне посилання на цей Договір у позовній заяві), датовано 28 листопада 2018 року, тобто ще до підписання кредитного договору № 207529672 від 26.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором № 207529672 від 26.12.2020 року перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у зв`язку з укладенням договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», а також у подальшому договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року між позивачем та ТОВ «Таліон плюс», не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed