Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Представник позивача 15.03.2024 звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON] , посилаючись на те, що з 14.01.2006 по лютий 2024 перебував у шлюбі з [PERSON] , від вказаного шлюбу народжено дитину. Через тривалі непорозуміння в родині фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між подружжям припинились на початку лютого 2021, що унеможливило подальше проживання позивача та його дружини однією сім`єю. З того часу кожний із подружжя влаштував своє особисте життя поза шлюбом. За таких обставин з червня 2021 позивач почав зустрічатися з [PERSON] . Згодом позивач дізнався, що відповідачка також перебуває у зареєстрованому шлюбі - з [PERSON] . Однак на час початку відносин між позивачем та відповідачкою [PERSON] припинила фактичні шлюбні відносини із чоловіком, проте питанням розірвання шлюбу не переймалася. Внаслідок тривалих фактичних стосунків між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , остання завагітніла й було прийнято спільне рішення про народження дитини, оскільки сторони бажали створити сім`ю. З огляду на те, що саме в той час чоловік [PERSON] перебував у полоні (служив за контрактом у Збройних силах України з 2015 та 17.04.2022 потрапив у полон), розірвати шлюб у встановленому законом порядку було неможливим, зважаючи на імперативну норму права про заборону розірвання шлюбу під час вагітності дружини. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком якого відповідно до статті 133 СК України визначено чоловіка Кварацхелії [PERSON] . Проте вказана особа не може бути біологічним батьком зареєстрованої на нього дитини, оскільки з 17.04.2022 перебував в полоні, тобто на час настання вагітності його дружини він фізично перебував на території російської федерації та протизаконно був позбавлений свободи. Враховуючи вищевикладене сторона позивача просить суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] в м. Миколаєві Миколаївської області; виключити запис про [PERSON] , як батька, з актового запису про народження дитини; внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 19.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. 25.03.2024 на адресу суду від третьої особи Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Мінюста (м. Одеса) надійшов лист №15/23.22-24 від 22.03.2024 за яким третя особа не заперечує проти заявленого позову, просить розглядати справу у відсутності свого представника. 29.03.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Сікорського М.М. надійшла заява про визнання позову. В заяві відповідач зазначає, що в період часу з початку вторгнення російської федерації на територію України до сьогоднішнього дня, являється військовослужбовцем ЗСУ, з 12.04.2022 по 03.01.2024 рр., [PERSON] перебував у полоні. Відповідач визнає позов та не заперечує щодо задоволення вимог про визнання [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] в м. Миколаєві та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Представником позивача до суду надана заява, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю сторони позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову. Від відповідача [PERSON] до суду надана заява, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю. Третя особа Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Мінюста (м. Одеса) в судове засідання не прибула, про час. дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглянути без її участі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 13.12.2022 (повторно) між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2008 зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис №04. [INFO] народився [PERSON] , в графі «відомості про батька» записано батьком [PERSON] , в графі «відомості про матір» записано мати - [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану від 05.03.2024 №00043908198). Згідно письмових пояснень та письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] з червня 2021 почав зустрічатися з [PERSON] . Згодом позивач дізнався, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі - з [PERSON] . Однак на час початку відносин між позивачем та відповідачкою [PERSON] припинила фактичні шлюбні відносини із чоловіком, проте шлюб не розірвали. Внаслідок тривалих фактичних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , остання завагітніла. В той час [PERSON] перебував у полоні, а саме служив за контрактом у Збройних силах України з 2015 та 17.04.2022 потрапив у полон. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком якого відповідно до статті 133 СК України визначено чоловіка - [PERSON] . Проте останній не може бути біологічним батьком зареєстрованої на нього дитини, оскільки з 17.04.2022 перебував в полоні, тобто на час настання вагітності його дружини він фізично перебував на території російської федерації та протизаконно був позбавлений свободи. Вказані обставини визнаються сторонами. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ст. ст. 4 ч. 1; 5 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved