Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 29.09.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4908179, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування у термін встановлений договором. Пунктом 7.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23.02.2022 року становить 15368,65 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4723 грн., заборгованість за відсотками - 9695,65 грн., заборгованість за комісією - 950 грн.. 23 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 81-МЛ, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором № 4908179 від 29.09.2021 року. 13.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4908179, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5000 грн. (п. 1.2 договору) на строк 15 днів до 14.10.2021 року (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1875 грн. (п. 1.5.2 договору). Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. З копій договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ, укладеного 23.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал», реєстру до цього договору, акту приймання-передачі такого реєстру, платіжного доручення від 23.02.2022 № 66788 вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4908179 від 29.09.2021 року. Згідно з поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, який сформульовано в позовній заяві, станом на 23.02.2022 року становить 15368,65 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4723 грн., заборгованість за відсотками - 9695,65 грн., заборгованість за комісією - 950 грн.. Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дала правові висновки щодо застосування норм матеріального права передбачених статтями 599, 625, 631, 1048, 1050 ЦК України щодо правової підстави для нарахування процентів і неустойки до повного погашення заборгованості: припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування; право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред 'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За умовами пункту 1.5.2. Кредитного договору була застосована фіксована процентна ставка в сумі 1875,00 гривень в період з 29.09.2021 року по 14.10.2021 року, тобто протягом строку дії договору. Тобто, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 14.10.2021 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів - 1875 грн., які вказані у кредитному договорі № 4908179. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 15368,65 грн., а задоволено на суму 7548 грн., тобто на 49,12% (7548 х100: 15368,65). Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1487,36 грн. (3028х49,12:100), а решту компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial