Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

22 січня 2024 року адвокат Губар Антон Леонідович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування зазначає, що згідно судового наказу у цивільній справі № 212/5989/21, виданого 27 липня 2021 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпроптеровської області з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 липня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Після видачі судового наказу від 27 липня 2021 року у цивільній справі № 212/5989/21 позивач почав добровільно виконувати судове рішення, а саме звернувся до роботодавця АТ «Криворізький залізорудний комбінат» із заявою про щомісячне утримання з його заробітної плати аліментів та перерахування їх на користь відповідача. 18.10.2022 року позивач був призваний [INFO] на військову службу по мобілізації. Наразі є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Під час проходження військової служби позивач отримував травми, та відповідно до інформації яка зазначена у медичних картах (26.01.2023-28.01.2023, 28.01.2023-13.02.2023, 13.02.2023-09.03.2023, 08.08.2023-24.08.2023, [NUMBER] ), періодично перебував на лікуванні. Таким чином, враховуючи стан здоров`я позивача, що значно погіршився внаслідок отриманих ним під час військової служби травм, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі частки доходів, вважає, що наявна підстава для зменшення розміру аліментів на 1/8 частку та для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 16 лютого 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що надані позивачем виписки із медичних карт про факти періодичного лікування, не є беззаперечними доказами тяжкої хвороби. Відповідач не заперечувала, що позивачем добровільно сплачувались аліменти на утримання сина, з заробітної плати отриманої позивачем в АТ «Криворізький залізорудний комбінат», але після того як на протязі декількох місяців перестала отримувати аліменти на дитину, була вимушена звернутись до Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривого Розі з заявою про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні залучив постанову про відкриття виконавчого провадження, зазначивши, що вказаний документ є підтвердженням заборгованості позивача зі сплати аліментів. Підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачка в судовому засіданні повідомила, що отримувала аліменти на утримання сина лише з заробітної плати позивача, отримуваної позивачем в АТ «Криворізький залізорудний комбінат». Аліменти від частини грошового забезпечення позивача, як військовослужбовця, відповідачем не отримувались. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпроптеровської області від 27.04.2021, справа № 212/5989/21, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.07.2021 року до досягнення повноліття дитини (а.с. 10-11). Як вбачається з довідки наданої позивачем з місця роботи АТ «Криворізький залізорудний комбінат» у період з квітня 2021 по вересень 2023 з заробітної плати позивача утримувались аліменти на користь [PERSON] (а.с. 87-89) 21 лютого 2023 року за заявою стягувача [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП № 71093816 з примусового виконання судового наказу № 212/5989/21 виданого 09.02.2023 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з [PERSON] на користь [PERSON] . (а.с. 103) Відповідно до запису у військовому квитку серії [NUMBER] , [PERSON] призваний [INFO] на військову службу по мобілізації. (а.с.18-28) На підставі\~довідок медичних\~карток стаціонарного\~хворого,\~встановлено,\~що 24.01.2023-26.01.2023,\~26.01.2023-28.01.2023,\~28.01.2023-13.02.2024,\~13.02.2024-09.03.2024,\~08.08.2023-24.08.2023,\~24.08.2023-11.09.2023\~позивач [PERSON] \~перебував на\~лікуванні у\~зв`язку із\~травмовю та\~контузією. (а.с. 32-42, 44-50) Довідкою військово-лікарської комісії від 08.03.2023 року зазначено, що травма [PERSON] , на підставі наказу МОЗ України №370 від 04 липня 2007 року, оцінена як травма легкого ступеню тяжкості, та останній на підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб потербує відспустки за станом здоров`я на 30 днів. (а.с. 43) Стосовно позовних вимог про зменшення розміру аліментів суд зазначає наступне. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України. У своєму позові позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він з 18.10.2022 року був призваний на військову службу по мобілізації, та під час проходження служби отримував травми, в наслідок яких періодично перебував на лікуванні. Судом встановлено, що на даний час позивач після лікування виписаний до війської частини та продовжує проходити військову службу, що підтверджується копією військового квитка, та не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні. Так, отримана позивачем травма та контузія, які пов`язані з проходженням військової служби, відносяться до травми легкого ступеню та [PERSON] на сьогодні перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України. В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів. Також, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про зміну обставин, які потягли за собою неможливість сплачувати позивачем аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у раніше визначеному судом розмірі. На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що заявлені вимоги про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, що виникла з 12.07.2021 по 21.02.2023, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. За змістом ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 343/860/17, від 01 серпня 2018 року у справі № 344/12158/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17. Позивач зазначив, що 21 лютого 2023 року за заявою стягувача [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП № 71093816 з примусового виконання судового наказу № 212/5989/21 виданого 09.02.2023 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпроптеровської області про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з [PERSON] на користь [PERSON] , що свідчить про наявність заборгованості по аліментім. На думку позивача, перебування його у лавах Збройних Сил України та лікування у зв`язку з пораненнями є підставами для звільнення від сплати заборгованості за аліментіми. Суд зазначає, що сам факт проходження [PERSON] лікування внаслідок травми та контузії, які пов`язані з проходженням військової служби, не можуть бути безумовною підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. В свою чергу позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б безпососередньо підтверджували розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , розмір доходу позивача на час звернення з такими позовними вимогами, а також зміни в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. На підставі викладеного суд доходить до переконаня про відмову у задовленні позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами у зв`язку з їх недоведеністтю.

Outcome: dismissed