Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

що сторони зареєстрували шлюб 05.09.2009. Від спільного проживання народилися доньки, [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не змогли створити міцної сім`ї, різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри призвели до припинення подружніх відносин. Сторони не ведуть спільне господарство та припинили шлюбні стосунки, тому позивачка і звернулася до суду із зазначеним позовом. Позивачка подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.20). Відповідач подав до суду заяву в якій вказав, що згідний на розірвання шлюбу, просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.22). Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 05.09.2009 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 60 (а.с.4). Від спільного проживання у них народилися доньки, [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю внаслідок постійних конфліктів, подружніх відносин не підтримують, на примирення не згідні, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved