Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач, [PERSON] її колишній чоловік та батько їхніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2021 року стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття до [INFO] . Зазначила, що згідно витягу № 366 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб донька [PERSON] мешкає разом зі мною за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №2-1308/23 [PERSON] є студенткою факультету психології, соціальної роботи та спеціальної освіти Київського університету ім..Б.Грінченка і зараз навчається на 1 курсі. Вказала, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька [PERSON] у зв`язку з тим, що продовжує навчання. Відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці так як працює та іншим особам аліменти не сплачує. У зв`язку з чим просила суд, стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] , який мешкає в [ADDRESS] ) на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача до досягнення нею 23 років. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2024 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копія Ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 18.04.2024 та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. 23.04.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначив, що щодо позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 березня 2006 року виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня, Київської області сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 23. (а.с.6). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки № 2-1308/23 від 13.10.2023 виданої керівником навчальної частини «Студентський офіс 2» Київського університету імені Бориса Грінченка, [PERSON] , є студенткою 1-го курсу заочної форми навчання, рівень вищої освіти: перший, спеціальність «053 Психологія», початок навчання 01.09.2023, термін закінчення навчального закладу: 30.06.2027р., навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб. (а.с. 5). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує наступні обставини, що донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається в університеті на 1 курсі заочної форми навчання, рівень вищої освіти: перший, спеціальність «053 Психологія», початок навчання 01.09.2023, термін закінчення навчального закладу: 30.06.2027р., навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідачем надано заяву про визнання позовних вимог. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини щомісячно, що буде справедливим та достатнім, порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і позивач у справі зобов`язана також утримувати дитину матеріально на період навчання до досягненню [PERSON] 23 років. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 198-201 СК України,

Outcome: approved