Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та в обґрунтування уточнених позовних вимог посилався на те, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.06.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1532 державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В., є власником земельної ділянки загальної площі 6,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1221881400:05:001:0206, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказану земельну ділянку на підставі договору оренди земельної ділянки №01 від 02.04.2021 укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез» передано в оренду фермерському господарству «Агропром - Синтез» строком на 10 (десять ) років. Договором оренди земельної ділянки № 01 від 02.04.2021 року передбачено платне, строкове використання фермерським господарством «Агропром - Синтез», земельною ділянкою кадастровий номер № 1221881400:05:001:0206 загальною площею 6,44 га строком на 10 ( десять ) років, за умови сплати орендної плати в розмірі не менше 7 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, в сумі 13730,61 гривень на рік. В березні 2023 року голова ФГ «Агропром-Синтез» Берека І.В. всім орендодавцям повідомив, що є банкротом та неспроможний в подальшому обробляти орендовані земельні ділянки і сплачувати кошти передбачені договорами оренди землі. Відповідач відмовився від підписання з позивачем угоди про розірвання договору оренди землі № 1 від 02.04.2021 за відсутністю права власності у останнього на вказану земельну ділянку. Вказує, що у зв`язку з тим, що фермерське господарство «Агропром Синтез» зобов`язання по сплаті орендної плати не виконує, голові господарства надіслано листа з повідомленням про намір розірвати договір оренди, який відповідачем залишений без відповіді. Зазначає, що фактично на цей час фермерське господарство «Агропром - Синтез» в особі голови господарства [PERSON] заборгувало орендну плату за 2021 рік, за 2022 рік та за 2023 рік, хоча прибуток від використання земельної ділянки отримав. Загальна заборгованість за період 2021 - 2023 років становить 41191,83 гривень. Вважає, що на цей час наявні підстави для розірвання договору оренди землі у зв`язку із порушенням відповідачем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати, оскільки сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Просить суд розірвати договір оренди землі № 01 від 02 квітня 2021 року, укладений між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез», яка знаходиться на території Лозуватської ТГ Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221881400:05:001:0206, який зареєстрований державним реєстратором Криворізької районної державної адміністрації Копійка І.А., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №64755803 та зобов`язати ФГ «Агропом Синтез» повернути [PERSON] як новому власнику, зазначену земельну ділянку, в стані призначеному для її цільового використання. Стягнути з ФГ «Агропром-Синтез» на користь [PERSON] несплачену орендну плату за користування зазначеною земельною ділянкою за період з 2021 -2023 роки в розмірі 41191,83 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 01 серпня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою представника позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду у Фермерського господарства «Агропром-Синтез» та у державного реєстратора Криворізької районної державної адміністрації Копійки І.А, витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 31). 11 вересня 2023 року голова ФГ «Агропром-Синтез» Берека І.В. надав відзив на позовну заяву, в якому вказував на те, що відповідно до договору оренди землі від 02.04.2021 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез», останньому передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 1221881400:05:001:0206 площею 6,4400 га строком на 10 років до 31.12.2031 року, реєстраційний номер нерухомого майна 1338863712218. Вказаний договір пройшов державну реєстрацію 09.09.2022 року о 15.22.48, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 64755803. Реєстрацію проводила реєстратор [PERSON] - Криворізька районна державна адміністрація. Тобто тільки з моменту державної реєстрації з 09.09.2022 року у ФГ «Агропром - синтез» з`явилось право на використання даної земельної ділянки. Вказує, що позивач [PERSON] набув право вимоги тільки з 22.06.2023 року з моменту вступу у спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому з моменту отримання копії даних документів ФГ «Агропром-Синтез» готове виплатити спадкоємцю відповідно до договору оренди від 02.04.2021 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез», який пройшов державну реєстрацію 09.09.2022 та має право на орендну плату за вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та виплату орендної плати відповідно до умов договору п. 12 від 31 серпня 2023 до 31 грудня 2023 року. Вказував, що на момент звернення з позовною заявою до суду за 2023 рік строк орендної плати ще не настав. До 31 грудня 2023 року зобов`язався повністю розрахуватися з позивачем у повному обсязі відповідно до умов договору. Крім того, вказував, що жодного доказу про банкрутство ФГ «Агропром-Синтез» позивачем до справи не долучено, угода про дострокове розірвання договору оренди землі №02 від 02.04.2021 року головою ФГ не підписана, оскільки стороною цієї угоди зазначений померлий [PERSON] . Позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди землі просив залишити без задоволення (а.с. 52-55). 16 жовтня 2023 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 70). Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач голова ФГ «Агропром-Синтез» Берека І.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши присутніх учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим сторонами в обґрунтування вимог та на підтвердження заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Судом встановлено, що позивачу на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2023 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 758, належить земельна ділянка площею 6,4400 га, кадастровий номер 1221881400:05:001:0206, розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яку він успадкував після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 7). Рішенням Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 19.02.2021 р. № 71-ІІІ/VІІІ «Про припинення юридичних осіб сільських та селищних рад в результаті реорганізації шляхом приєднання до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області», юридичну особу Гейківську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області припинено шляхом приєднання до Лозуватської сільської ради. 02.04.2021 між [PERSON] , як орендодавцем та Фермерським господарством «Агропром-Синтез», як орендарем, укладений договір оренди\~земельної ділянки №01, згідно умов якого орендодавець передав орендарю, а орендар прийняв в строкове платне володіння та користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 6,4400 га, кадастровий номер 1221881400:05:001:0206, розташовану на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Договір укладено строком на десять років до 31 грудня 2031 року (а.с. 56-58). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 330750803 від 01.05.2023 видно, що на підставі вказаного договору державним реєстратором Криворізької районної державної адміністрації Копійкою І.А. 05.09.2022 прийняте рішення про державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки, індексний номер № 64755803 від 09.09.2022 (а.с. 11-12). При цьому згідно зазначеної інформації в реєстрі міститься запис про припинення 05.09.2022 права оренди вказаної земельної ділянки за додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, укладеною власником землі з орендарем ТОВ «СП «Скорпіон» від 15.10.2009. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що відповідач зобов`язання по сплаті орендної плати не виконує, не сплатив йому орендну плату за 2021-2023 роки. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що\~ орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 10 договору оренди землі № 01 від 02.04.2021, укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез» (а.с. 56), визначено, що за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату (з розрахунку на одну земельну ділянку) у розмірі не менше 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 13730,61 грн. на рік. Розрахунок орендної плати здійснюється готівкою або на банківський рахунок орендодавця за його заявою. Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахування коефіцієнту індексації грошової оцінки землі згідно чинного законодавства України на дату її виплати, враховуючи невиплачену орендну плату. Орендар має право на дострокову виплату орендної плати згідно діючого законодавства України. Пунктом 12 зазначеного договору передбачено, що орендна плата сплачується по договору щорічно не пізніше, як у термін від 31 серпня по 31 грудня кожного року. Підстави для припинення договору шляхом його розірвання визначені в п. 36 договору, а саме дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач як на підставу своїх вимог посилається на те, що відповідачем орендна плата за 2021, 2022, 2023 роки не сплачена, про що в уточненій позовній заяві вказував його представник. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні вказував на те, що позивач набув право вимоги тільки з 22.06.2023 року з моменту вступу у спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому з моменту отримання копії даних документів у ФГ «Агропром-Синтез» виник обов`язок виплатити спадкоємцю відповідно до договору оренди від 02.04.2021 укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез» за вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року. При цьому відповідач стверджує, що орендна плата сплачується з моменту користування ним земельної ділянка, яка співпадає з моментом державної реєстрації договору оренди 09.09.2022, апелюючи до п. 19 договору, згідно якого передача земельної ділянки за договором оренди вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди якщо інше не встановлене законом. Строк виплати орендної плати за 2023 рік на момент звернення до суду із зазначеним позовом відповідно до п. 12 договору не настав, орендна плата за вказаний період підлягає виплаті з 31 серпня 2023 до 31 грудня 2023 року. Суд не погоджується з твердженням представника відповідача, що позивач набув право вимоги з моменту вступу у спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто з 22.06.2023 з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , набув усі права та обов`язки, що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на отримання орендної плати за оренду землі, яку він успадкував. Також, суд не погоджується з твердженням представника відповідача, що позивач має право на орендну плату з моменту реєстрації спірного договору, а саме з 09.09.2022. Так, з 01.01.2013 набрали чинності зміни, внесені\~Законом України від 11.02.2010 N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України"\~, якими з тексту статей\~182,\~640,\~657,\~732,\~745 ЦК України\~виключено посилання на державну реєстрацію правочинів, а із\~Закону України\~про «оренду\~землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. Таким чином, у зв`язку зі змінами в законодавстві з 01.01.2013 спірний договір не міг бути зареєстрований. Натомість закон передбачає проведення державної реєстрації права оренди, зокрема, на підставі укладеного в установленому порядку договору оренди землі (частини перша та шоста\~статті 6\~Закону України «Про оренду землі»; пункт 1 частини першої\~Закону України від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України". Насамперед слід звернути увагу на те, що концепція розмежування дати укладення договору оренди землі і дати набрання ним чинності властива законодавству, яке діяло до 01.01.2013. Однак після описаних вище законодавчих змін слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки у зобов`язальних правовідносинах, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої\~статті 19\~Закону України «Про оренду землі». Якщо момент укладення договору оренди землі (виникнення у його сторін прав і обов`язків у зобов`язальних правовідносинах) і реєстрація на підставі цього правочину права оренди землі (виникнення у орендаря речового права) не збігаються в часі, то в проміжку між укладенням договору і набуттям орендарем земельної ділянки шляхом реєстрації відповідного речового права договір діє, а у сторін є право захищати свої порушені договірні права зобов`язального характеру зобов`язально-правовими способами. Так, за наявності відповідних підстав орендар може вимагати зобов`язати орендодавця виконати обов`язок з передання земельної ділянки в натурі чи відмовитись від договору і вимагати відшкодувати збитки, а орендодавець, у свою чергу, може стягнути з орендаря орендну плату. З моменту ж реєстрації речового права оренди орендар може захищати це право від третіх осіб речово-правовими способами захисту, зокрема вимагати усунення сторонньою особою перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою. Наведене узгоджується також із подальшими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.04.2023 у справі N 357/8277/19, про те, що з 01.01.2013 державній реєстрації підлягає не сам договір оренди землі, а право оренди земельної ділянки. Такий договір є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто за умови дотримання ними вимог статей\~638,\~759\~і\~792 ЦК України\~та статті 15 Закону 161-XIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає обов`язок передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право користування земельною ділянкою. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22. Відповідно до\~ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Як вбачається з довідки про нарахування орендної плати за пай від 02 квітня 2024 року ФГ «Агропром-Синтез» за користування земельною ділянкою у період з вересня 2022 по грудень 2023 року нараховано орендну плату, з урахуванням податків (18% податку на доходи та 1,5% військового збору), за вересень-грудень 2022 року у розмірі 3684,48 грн, за 2023 рік -11053,45 грн. (а.с. 130). З зазначеним розрахунком суд не погоджується, оскільки умовами договору про оренду землі (п.10), передбачено, що за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату (в розрахунку на одну земельну ділянку) у розмірі не менше 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 13730,61 грн. на рік. При цьому сторони не узгодили обов`язку сплати податкових зборів будь-ким із сторін. Суд враховує, що за загальними правилами визначеними ст. 269 Податкового кодексу України, платниками плати за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стяганню сума заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 01 від 02.04.2021 за 2021-2023 роки в розмірі 41191, 83 грн. (за 2021 рік 13730,61 грн.+ за 2022 рік 13730,61 грн. + за 2023 рік 13730, 61 грн.). Щодо вимоги про розірвання договору оренди землі № 01 від 02 квітня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез» та зобов`язання ФГ «Агропом Синтез» повернути [PERSON] як новому власнику, зазначену земельну ділянку, в стані призначеному для її цільового використання, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як на підставу розірвання договору оренди землі позивач вказує на систематичне порушення договору оренди щодо сплати орендної плати. Однак, як на підтвердження сплати позивачу орендної плати за землю за вересень-грудень 2022 року та за 2023 рік у розмірі 11053,45 грн., представник відповідача у судовому засіданні вказував, що орендна плата за вересень-грудень 2022 року в розмірі 3684,48 грн. та за 2023 рік у розмірі 11053,45 грн. 05.12.2023 була направлена позивачу поштою, що підтверджується квитанціями АТ «Укрпошта» (а.с. 99, 100). Однак, у зв`язку з відмовою [PERSON] , сповіщеного працівниками ВПЗ про надходження грошового переказів шляхом СМС повідомлення та в телефонному режимі, від отримання грошових переказів, їх було повернуто за зворотною адресою ФГ «Агропом-Синтез», про що свідчить інформація надана АТ «Укрпошта» від 18.03.2024 (а.с. 123). Отже, позивачем не доведена систематична несплата орендної плати, що не є підставою для розірвання договору оренди землі, тому позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі та відповідно повернення земельної ділянки [PERSON] як новому власнику не підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмір 1073,60 грн (а.с. 21). Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, в розмірі 10000,00 грн. Судом встановлено, що 24 червня 2023 року між адвокатом Чепурновим В.І. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 208). Також, в матеріалах справи міститься ордер на надання правничої допомоги від 08.12.2020 (а.с. 17), квитанція №480051 від 24.06.2023 про сплату [PERSON] гонорару [PERSON] , за представництво [PERSON] в суді в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 18), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 14.07.2024(а.с. 19). За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому вимоги представника позивача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу за договором про надання правової допомоги від 24 червня 2023 року, підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Outcome: partial