Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У грудні 2023 року акціонерне товариство «Таскомбанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. 08.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було підписано кредитний договір № 3874931187. Відповідно до умов паспорту кредиту № 4931187 та кредитного договору № 3874931187 від 08.09.2020 року відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 77 078,70 грн., строк кредитування - 36 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,59 % від суми кредиту. 17.12.2021 право вимоги за кредитним договором відступлені позивачу на підставі договору факторингу № 171221. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторигу № 171221 від 17.12.2021 року, позивач є новим кредитором за кредитним договором № 3874931187 від 08.09.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 18.12.2023 становить 103 435,75 грн. та складається з наступного: 64 233,82 грн. - тіло кредиту (в тому числі прострочене); 8,63 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 39 193,30 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена). На підставі викладеного, враховуючи, що від сплати вказаної заборгованості відповідач ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було підписано кредитний договір № 3874931187. Відповідно до умов паспорту кредиту № 4931187 та кредитного договору № 3874931187 від 08.09.2020 року відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 77 078,70 грн., строк кредитування - 36 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,59 % від суми кредиту (а.с. 7-8). 17.12.2021 право вимоги за кредитним договором відступлені позивачу на підставі договору факторингу № 171221. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторигу № 171221 від 17.12.2021 року, позивач є новим кредитором за кредитним договором № 3874931187 від 08.09.2020 року з усіма наступними додатками та змінами (а.с. 11-14). Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 18.12.2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 103 435,75 грн., яка складається з: 64 233,82 грн. - тіло кредиту (в тому числі прострочене); 8,63 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 39 193,30 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) (а.с. 22). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит. Так, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. У свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 18.12.2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 103 435,75 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved