Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про: -позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; -стягнення з [PERSON] , [PERSON] , з кожного окремо, аліментів у розмірі частки від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття із перераховуванням на особистий рахунок малолітньої [PERSON] , [INFO] , у Державному ощадному банку України. Державному закладу, до якого буде влаштовано [PERSON] , [INFO] , або її законному представнику відкрити рахунок на ім`я малолітньої [PERSON] , у Державному ощадному банку України та отримати виконавчий лист і надати його до відповідного відділу державної виконавчої служби. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачі є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, але проживають окремо. У травні 2023 року до управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація щодо [PERSON] , яка виклала у соціальних мережах відео, де вона кричить на новонароджену дитину, висловлюється нецензурною лексикою, погрожує вчинити щодо дитини небезпечні дії. 03.05.2023 року було здійснено виїзд за адресою проживання матері та дитини та встановлено, що ознаки небезпеки для дитини відсутні. Свої дії [PERSON] , пояснила емоційним станом після сварки з батьком дитини. Під час чергового обстеження родини [PERSON] , 02.06.2023 року було виявлено напружену психологічну обстановку у родині між матір`ю та бабою, тому за взаємною згодою, [PERSON] , разом із дитиною, було влаштовано до КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР. Підчас час виходу у сім`ю 05.06.2023 року [PERSON] , була вже вдома та повідомила, що добровільно залишила КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР через відношення до неї працівників закладу, які неправомірно, на її думку, не дозволяли залишати дитину у закладі без догляду та нагляду матері. За період перебування дитини на обліку здійснювались виходи за місцем проживання батька у якого умови проживання в будинку незадовільні: газопостачання та електропостачання відсутні, вода та зручності на подвір`ї. В будинку брудно, сморідно, холодно, волого. Меблі дуже старі і їх недостатньо. Батько дитини не заперечує, що не опікується донькою, матеріально не забезпечує та не допомагає, мотивуючи відсутністю роботи, але й спроможність матері на виховання, догляд та утримання їх доньки оцінює, як низьку. Під час чергового виходу було встановлено, що мати, [PERSON] , часто залишає дитину на тривалий час на родичів, не повідомляючи місце свого перебування. Фактично догляд за дитиною здійснює чоловік прабаби [PERSON] , 1956 р.н., який має хронічні захворювання, прабаба - [PERSON] , [INFO] , перенесла інсульт, внаслідок чого не розмовляє і погано пересувається. Зі слів родичів, мати залишає дитину від 3-х до 14 діб. 23.01.2024 року мати, [PERSON] написала заяву про відмову від малолітньої дитини, [PERSON] , так як вона не хоче виховувати дитину та проживати разом з нею. Наслідки усвідомлює. 23.01.2024 малолітню [PERSON] було доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР. Дитина надійшла до приймального відділення у занедбаному стані: шкірні покрови були брудні, при огляді були виявлені ознаки атопічного дерматиту. За результатами консультування неврологом дитина має встановлені діагнози. Мати до дитячого відділення приходила один раз, 24.01.2024 року. Подальшою долею дитини та станом здоров`я ніхто не цікавився. Вищевикладене свідчить, що відповідачі умисно, злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що відповідно є підставами для позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів. Ухвалою від 27 березня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 18 квітня 2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що батько дитини їй фінансово не допомагав, тому вона залишала новонароджену дитину з бабою та дідом, щоб заробити якісь гроші. Інколи дитину вона могла залишити на декілька тижнів. На теперішній час дитину вона забрати додому не може, оскільки їй необхідно декілька тижнів, щоб все підготувати. Щодо аліментів, то вона не згодна їх сплачувати, якщо дитина буде жити в іншій родині. Суд, заслухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.83,84). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.23), однак проживають окремо: мати зареєстрована та проживає разом із дитиною, прабабою - [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] , 1956 р.н. за адресою: [ADDRESS] , батько дитини зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . У травні 2023 року до управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація щодо [PERSON] , яка виклала у соціальних мережах відео, де вона кричить на новонароджену дитину, висловлюється нецензурною лексикою, погрожує вчинити щодо дитини небезпечні дії. Спеціалістами управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради спільно з представниками відділу Дніпровського міського центру соціальних служб в Самарському районі міста, працівниками ювенальної превенції СЮП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, медиками 03.05.2023 року було здійснено виїзд за адресою проживання матері та дитини та складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. За результатами виїзду встановлено, що ознаки небезпеки для дитини відсутні. Свої дії [PERSON] , [INFO] , пояснила емоційним станом після сварки з батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , який не допомагає в утриманні та догляду за дитиною, проводить свій вільний час з друзями, згідно з актом потреб сім`ї/особи та висновку, складеними фахівцем відділу Дніпровського міського центру соціальних служб в Самарському районі міста від 24.05.2023, в родині виявлені складні життєві обставини. Випадок класифіковано, як середньої складності. (а.с.30-34). Під час чергового обстеження ситуації у сім`ї [PERSON] , 02.06.2023 року було виявлено напружену психологічну обстановку у родині між матір`ю та бабою, тому за взаємною згодою, [PERSON] , [INFO] , разом з дитиною, [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР (а.с.46). Підчас час виходу у сім`ю 05.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , була вже вдома та повідомила, що добровільно залишила КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР через відношення до неї працівників закладу, які неправомірно, на її думку, не дозволяли залишати дитину у закладі без догляду та нагляду матері (а.с.47). При подальших відвідуваннях сім`ї (06.06.2023 р., 08.06.2023 р., 14.06.2023 р., 22.06.2023 р., 11.07.2023 р., 12.09.2023 р., 16.11.2023 р.) було встановлено, що мати дитини, [PERSON] , [INFO] , свої обов`язки щодо утримання, догляду за малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] , виконує задовільно, але рекомендацій фахівців відділу Дніпровського міського центру соціальних служб в Самарському районі міста не дотримується, іноді надовго залишає дитину на родичів (а.с.43-45,48-50). Відповідно до інформації КНП «ДЦПМСД № 10»ДМР від 06.06.2023р. № 4/93, через відсутність паспорта у матері, [PERSON] , [INFO] , дитина не задекларована, на запрошення лікаря педіатра не з`явилася, на телефонні дзвінки не відповідає. За інформацією КП «РМЦРЗ» ДОР, [PERSON] , [INFO] , при виписці з пологового будинку одноразову допомогу «Пакунок малюка» не отримала (а.с.61). Під час чергового виходу у сім`ю зі слів [PERSON] стало відомо, що [PERSON] , часто залишає дитину на тривалий час на родичів, не повідомляючи місце свого перебування. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.01.2024, дитину доглядає чоловік прабаби, [PERSON] , [INFO] , який має хронічні захворювання, прабаба - [PERSON] , [INFO] , перенесла інсульт, внаслідок чого не розмовляє і погано пересувається. Зі слів родичів, мати залишає дитину від 3-х до 14 діб (а.с.35-39). За період перебування дитини на обліку здійснювались виходи за місцем проживання батька. Згідно з актом виходу у сім`ю батька, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , умови проживання в будинку незадовільні: газопостачання та електропостачання відсутні, вода та зручності на подвір`ї. В будинку брудно, сморідно, холодно, волого. Меблі дуже старі і їх недостатньо (а.с.51). Батько дитини не заперечує, що не опікується донькою, матеріально не забезпечує та не допомагає, мотивуючи відсутністю роботи, але й спроможність матері на виховання, догляд та утримання їх доньки оцінює, як низьку. Під час виходу комісії, 06.06.2023 було взято пояснення від батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , де він зазначив, що хоче відмовитись від своєї дитини, тому що так буде краще для дитини, він не може створити умови для проживання дитини та забезпечення її життєдіяльності (а.с.64). 23.01.2024 року мати, [PERSON] , [INFO] , написала заяву про відмову від малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , так як вона не хоче виховувати дитину та проживати разом з нею. Наслідки усвідомлює (а.с.67). Згідно акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.01.2024 малолітню [PERSON] , [INFO] , було доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР (а.с.40). Відповідно до листа КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР від 25.01.2024, 23.01.2024 до приймального відділення дитячого підрозділу №3 лікарні співробітниками ювенальної превенції було доставлено малолітню [PERSON] , [INFO] . З акту співробітників ювенальної превенції стало відомо, що мати дитини, [PERSON] , [INFO] ,у письмовому вигляді відмовилася від доньки, [PERSON] , [INFO] (а.с.59). Відповідно до листа КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР від 13.03.2024, малолітня [PERSON] , [INFO] , надійшла до приймального відділення у занедбаному стані: шкірні покрови були брудні, при огляді були виявлені ознаки атопічного дерматиту. За результатами консультування неврологом дитина має встановлені діагнози. Мати до дитячого відділення приходила один раз, 24.01.2024 року. Подальшою долею дитини та станом здоров`я ніхто не цікавився. Участь в утриманні, лікуванні та харчуванні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за час перебування дитини у лікарні не приймали (а.с.60). Згідно з висновком органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 20.03.2024 №6/11-59 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі дитини. Отже, сукупний аналіз наданих доказів та встановлених у судовому засіданні обставин справи свідчить про ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки з огляду на те, що вони не піклуються про фізичний стан, здоров`я та духовний розвиток дитини, не цікавляться її життям. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачів виховувати доньку та матеріально забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Фактично викладене свідчить про самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи виключно інтереси дитини, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів, з кожного окремо, підлягають стягненню аліменти на утримання доньки в розмірі частини, їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд не приймає до уваги аргументи відповідача [PERSON] щодо не визнання позову, оскільки сама лише її не згода з позбавленням батьківських прав, не спростовує встановлених судом обставин щодо ухилення виконання нею батьківських обов`язків. Крім того, така позиція не свідчить про намагання та вчинення нею дій по піклуванню та вихованню малолітньої доньки. Сама відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала, що більше трьох місяців доньку не бачила та наразі не має умов, щоб забрати доньку додому. Щодо аргументів по сплаті аліментів, то вони є неприйнятними з огляду на законодавство. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 4844 грн. 80 коп. (1211,20 грн. за кожну вимогу), з кожного по 2422,40 грн.

Outcome: approved