Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Зміст позовних вимог. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов аргументує тим, що відповідач є її батьком. На даний час вона навчається за контрактом на 1 курсі зі скороченим терміном навчання юридичного фахового коледжу денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця до закінчення навчання. Аргументи інших учасників справи. 24.04.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог у повному обсязі. Рух справи. Ухвалою судді від 18.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. 22.04.2024 року від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач 24.04.2024 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини, що встановлені судом. Копією свідоцтва про народження (а.с.5) підтверджується, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації відділу реєстарції Добропільської міської ради № 02/16-01/08/61 вбачається що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю матір`ю [PERSON] (а.с.13). Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 09.07.2013 року (а.с.9). Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2012 року відповідач сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] до її повноліття (а.с.8). Зі змісту позову вбачається, що [PERSON] самостійних доходів не має. Довідкою № ВК-5 від 25.12.2023 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] навчається на 1 курсі зі скороченим терміном навчання юридичного фахового коледжу (контракт) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання з 01.09.2023 року до 30.06.2025 року. Платіжними квитанціями (а.с.14-17) підтверджується факт оплати [PERSON] навчання [PERSON] в юридичному фаховому коледжі. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] вбачається, що остання працює у ФОП [PERSON] , отримує заробітну плата, розмір якої за період з 01.01.2023 р. 31.12.2023 р. становить 80851,60 грн (а.с.10). Позиція суду та норми права, застосовані судом. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що позивачка, якій 04.01.2006 року виповнилось 18 років та яка навчається в юридичному фаховому коледжі Національного університету «Одеська юридична академія», має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою\~користь, як повнолітня дочка, яка продовжує навчання. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання чи потребує позивач матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про те, що останній дійсно потребує допомоги у зв`язку з навчанням, так як навчання є платним, позивач не має офіційного джерела доходу, крім допомоги своєї матері. Крім того, суд враховує витрати, які необхідні позивачу для власного існування, а також розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Враховуючи розмір вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку, розмір витрат на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг, суд вважає, що позивач потребує допомоги відповідача. Судом також встановлено, що відповідач позовні вимоги визнає, про що свідчить особисто написана ним заява від 24.04.2024 року. Визнання відповідачем пред`явленого позову - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітньої доньки що навчається, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення донькою - 23 років, але не довше ніж до закінчення навчання, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 19.02.2024 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Як вбачається з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved