Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

15 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , про визнання позивачки наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з позивачкою договір найму квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що право користування квартирою [ADDRESS] виникло на підставі розпорядження/ордеру 1977р., у покійного свекра позивачки - [PERSON] , який є рідним батьком померлого чоловіка позивачки - [PERSON] . Вказаний ордер/розпорядження видано, за наявною інформацією, Виконкомом Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Одеси у квітні 1977 р. Покійний батько чоловіка позивачки, [PERSON] , отримав вказану квартиру як співробітник « Чорноморгідробуд ». У вказаній квартирі проживали [PERSON] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . Та після укладення шлюбу у 1984р., [PERSON] із [PERSON] (позивач по справі), позивачка стала проживати разом із чоловіком та його батьками у вказаній квартирі [ADDRESS] . [PERSON] - батько чоловіка позивачки, помер [INFO] . Після його смерті його дружина [PERSON] , його син [PERSON] та його невістка, дружина останнього, [PERSON] . Згідно Розпорядження №219 р від 24.02.2004 року Суворовської районної адміністрації відкрито особові рахунки [PERSON] , який проживав разом зі своєю дружиною, Позивачкою, за вказаною адресою. [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю чоловіка позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25.02.2022р. [INFO] , помер [PERSON] - чоловік позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 07.03.2022 р. Позивач, незважаючи на місце її реєстрації за адресою: [ADDRESS] , після одруження із своїм покійним чоловіком та протягом всього часу проживала та проживає за адресою місця проживання її чоловіка: [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] та свекрухою [PERSON] за місцем реєстрації останніх. Факт проживання однією сім`єю підтверджується показами свідків та іншими доказами, наявними в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач продовжує проживати за вказаною адресою та оплачує комунальні послуги. [PERSON] є спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON] . 18.01.2023 року Позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивачка, [PERSON] , [INFO] , фактично проживала та проживає в квартирі [ADDRESS] . Позивач декілька разів зверталася до Суворовської районної адміністрації із заявою щодо зміни або укладення нового договору найму на вказану квартиру, але отримувала щоразу відмову. Відмова відповідача порушує права позивача, адже [PERSON] є членом сім`ї наймача та має право користування квартирою. Представник позивача, адвокат Фомічова А.О., в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Представником Пересипської районного адміністрації Одеської міської ради подано відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні, представник відповідача підтримав відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що право користування квартирою [ADDRESS] виникло на підставі розпорядження/ордеру 1977р., у [PERSON] , який є рідним батьком померлого чоловіка позивачки - [PERSON] . Вказаний ордер/розпорядження видано Виконкомом Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Одеси у квітні 1977р., [PERSON] , отримав вказану квартиру як співробітник « Чорномогідробуд ». У вказаній квартирі проживали [PERSON] з дружино [PERSON] та сином [PERSON] . Після укладення шлюбу у 1984р., [PERSON] із [PERSON] , позивачка стала проживати разом із чоловіком та його батьками у вказаній квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , згідно Розпорядження №219 р від 24.02.2004 року Суворовської районної адміністрації особові рахунки переведено на ім`я [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25.02.2022р. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 07.03.2022р. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач продовжує проживати за вказаною адресою та оплачує комунальні послуги. [PERSON] є спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON] . 18.01.2023 року Позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач надала реквізити банківського рахунку та картки [PERSON] на підтвердження того, що усі комунальні платежі сплачувались нею особисто. Крім того, позивачем надано Витяг з Державного реєстру речових прав та Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відсутності у позивачки іншого житла. Відповідно до частини другої статті З СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання позивача з померлим чоловіком та матір`ю чоловіка підтверджується Актом огляду житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , нотаріально посвідченими заявами та показаннями свідків наданих в судовому засіданні свідків [PERSON] , та [PERSON] . [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву, в якій підтвердила, що з 1984 року по теперішній час позивач проживає у квартирі за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Згідно із пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Як вбачається з правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України). При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні, наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку членом сім`ї наймача, у розумінні частини другої статті 64 ЖК України може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають у квартирі разом з наймачем. [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] належить право вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача [PERSON] . Відповідач відмовляється реалізувати право позивача, тому вимога про зобов`язання відповідача внести зміни в договір найму житлового приміщення, змінивши наймача підлягають задоволенню.

Outcome: approved