Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

14.12.2023 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь щомісячно на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з моменту подачі позову і до закінчення терміну навчання 30.06.2027 року (а. с. 1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач є рідною дочкою відповідача. 03.03.2016 року було розірвано шлюб між її батьками, після чого позивач, будучи неповнолітньою, та її старша сестра [PERSON] , залишились проживати з матір`ю. Також зазначає, що 15.09.2016 за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 359/5011/16-ц було стягнуто з відповідача аліменти на користь їх матері [PERSON] на утримання дітей у розмірі по 800 грн на кожну дитину до досягнення кожною повноліття. 22.12.2022 року за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 359/1011/22 розмір аліментів на її утримання було збільшено з 800 грн. та визначено у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) батька до досягнення повноліття [INFO] . 19.09.2023 року позивач досягла повноліття. Зазначає, що потребує допомоги від батька, оскільки продовжує навчання, а саме: з 01.09.2021 року є студенткою Фахового коледжу «Універсум» Київського університету ім. Бориса Грінченка за спеціальністю: початкова освіта (III курс, денна форма, бюджетні кошти), термін навчання з 01.09.2021 року 30.06.2025 року; та з 01.09.2023 року є студенткою Українського державного університету імені Михайла Драгоманова за фахом: психологія (І курс, заочна форма, контракт), термін навчання 01.09.2023 року до 30.06.2027 року. Позивач проживає разом із матір`ю в м.Бориспіль, і перебуває на її повному утриманні, яка також вимушена сплачувати за її навчання в УДУ ім. М.Драгоманова у розмірі 21000 грн. на рік. Позивач вважає, що відповідач за свої майновим станом може надавати їй допомогу. При цьому також зазначає, що щомісячно їй необхідні кошти на: оплату проїзду з м. Бориспіль (основне місце проживання разом з мамою) до м. Києва (місця навчання) мінімум 3 рази на тиждень, одна поїздка туди і назад становить 150 грн. (автобус мінімальна вартість квитка в одну сторону 50 грн, метро одну сторону 8 грн., транспорт по Києві від 10 грн.), а на тиждень це сума близько 400,00 - 450,00 грн. У разі щоденних поїздок при навчанні офлайн - 3750 грн. Обіди в студентській їдальні (100 грн. на день) - від 1000,00 грн. до 2500,00 грн. на місяць із розрахунку навчальних днів; придбання необхідних навчальних матеріалів - близько 500 грн. на місяць (із розрахунку 1 зошит на 96 арк. по ціні 40 грн. / 5-6 шт. на місяць на суму 200,00 грн., олівці, ручки, фарби, папір кольоровий, картон (фах - початкова школа)); сезонне взуття - близько 1000 грн. на місяць (із розрахунку придбання 1 пари сезонних черевиків на 3 місяці на суму 3000 грн.); сезонний одяг (колготи 100-150 грн., білизна від 100 грн., джинси від 1000 грн, куртка від 1500 грн., кофти, светри, спідниці від та інше) - близько 500 грн - 1000 грн. на місяць; домашнє харчування (без урахування обідів в їдальні) - близько 2500 грн. на місяць споживчі товари (шампунь, медичні препарати для жінок тощо) - 300 грн. на місяць, поповнення мобільного та інтернету - 400 грн. на місяць. Зазначає, що загальна сума вказаних щомісячних обов`язкових витрат щонайменше становить близько 10000 грн. на місяць, не враховуючи оплати за навчання 21000 грн. на рік (2100 грн. за навчальний місяць). Загальне фінансове навантаження по наданню матеріальної допомоги несе мати позивача [PERSON] , з якою вона проживає. Розмір аліментів, які батько сплачував на її утримання в 1/4 частини від заробітку не було достатнім для її повноцінного забезпечення як студента усім необхідним, але давав можливість хоча б забезпечити грошовими коштами на проїзд на навчання та товари першої необхідності. Також зазначає, що добровільно надавати матеріальну допомогу батько категорично відмовляється, в зв`язку з чим вона вимушена звертатись з даним позовом до суду. Ухвалою від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 32). Ухвалою від\~26\~березня 2024\~року витребувано\~з \~Бориспільської державної\~податкової інспекції\~Головного управління\~Державної податкової\~служби у\~Київській області інформацію про доходи [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 30.01.2007 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України у Київській області (РНОКПП відсутній за релігійними переконаннями), за період 01.01.2023 по 26.03.2024 включно (а.с.49-50). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Відповідно до вимог ст. ст.223,280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, надані суду документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] ( а.с. 6). Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2022 року (справа №359/1011/22) відповідач сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь її матері [PERSON] , у розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] включно (а.с.20-24) Позивачка з 01.09.2021 року є студенткою Фахового коледжу «Універсум» Київського університету ім. Бориса Грінченка за спеціальністю: початкова освіта (III курс, денна форма навчання, навчається за кошти місцевого бюджету), термін навчання з 01.09.2021 року 30.06.2025 року, що підтверджується копією довідки від 06.10.2023 №456 (а.с.8). Крім того, відповідно до укладених Договору про надання платної освітньої послуги №30013пр23/1 віл -01 вересня 2023 року та Договору про навчання №30013пр23 від 01 вересня 2023 року (а.с.11-13, 14-15) позивач є студенткою Українського державного університету імені Михайла Драгоманова за фахом: психологія (І курс, заочна форма, контракт), термін навчання 01.09.2023 року до 30.06.2027 року, вартість навчання 21000 грн. на рік. Як стверджує позивач, що відповідачем не спростовано, вона проживає разом із матір`ю [PERSON] в м.Бориспіль і перебуває на її повному утриманні, що також підтверджується укладеним матір`ю позивача вищевказаним Договором про надання платної освітньої послуги. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. ст.\~182,\~200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Встановлено, що відповідач працевлаштований та згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с.57-59) отримує заробітку плату за вирахуванням обов`язкового податку та збору в розмірі близько 9000 гривень, що є вищим за встановлений розмір мінімальної заробітної плати та дорівнює близько трьом прожитковим мінімумам доходів для працездатних осіб. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, після досягнення нею повноліття, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Враховуючи, що відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, до повноліття дочки, заборгованість відсутня, а також з урахуванням того, що відомості про те, що змінилися матеріальний або сімейний стан відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач за своїм матеріальним станом може продовжувати надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у раніше визначеному розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Так, відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Крім того згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Враховуючи зазначене, а також те що позивачем не надано жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не отримувала їх у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, в задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час, тобто з 01 вересня 2021 року слід відмовити за недоведеністю цієї вимоги при розгляді справи. В зв`язку з чим та з урахуванням вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти слід стягувати з дати подачі позову до суду, тобто з 15 вересня 2021 року. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved