Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 жовтня 2006 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис № 1989, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей у шлюбі [PERSON] та [PERSON] не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутні спільні інтереси. Між подружжям зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вони не підтримують подружніх та сімейних відносин, не проживають разом понад рік. На примирення позивач не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою судді від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , адвокат Кантелюк Т.-Т. Ю. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених, строк на примирення - не надавати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просила розірвати шлюб, строк на примирення - не надавати. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, сторони 19 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, складено відповідний актовий запис за № 1989. Від даного шлюбу дітей у подружжя немає. Судом встановлено, що між сторонами погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved