Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (надалі ТОВ «Іннова Фінанс») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 13 812 грн 60 коп та судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог вказав, що 20.04.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс», з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, укладено в електронній формі Договір про надання грошових коштів у позику № 461690423, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 14 000,00 грн. Відповідач, у свою ж чергу, зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування коштами у строк до 10.05.2023 року. Однак, свої зобов`язання за договором відповідач не виконала, внаслідок чого, станом на день подання позовної заяви до суду, сума заборгованості за позикою становить 135 812 грн 60 коп, з яких: 14 000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 121 812 грн 60 коп. заборгованість за процентами. Тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~13.02.2024 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~13.03.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідач визнає позовні вимоги частково, зокрема: 14 000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 5 572 грн 00 коп. заборгованість за процентами, з розрахунку: 14 000 грн 00 коп. * 1,99 % * 20 днів = 5 572 грн 00 коп. В іншій частині вимог не визнала, у задоволенні яких просила відмовити. В обґрунтування відзиву вказала, що сторони за договором позики № 461690423 від 20.04.2023 року погодили строк позики, який становить 20 днів, зокрема: з 20.04.2023 року по 10.05.2023 року. Тому сума заборгованості за договором визнається на загальну суму 19 572 грн 00 коп., з них: 14 000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 5 572 грн 00 коп. заборгованість за процентами. 19.03.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування відповіді на відзив вказав, що відповідно до умов договору нарахування процентів за користування коштами припиняється у день фактичного їх повернення, не залежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Також, за пунктом 1.5. Договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений пунктом 1.2. Договору, процентна ставка у розмірі 2,99 % на день від суми позики перераховується за кожен день користування з першого дня дії Договору. У судове засідання представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач не визнає позовні вимоги у частині стягнення з неї відсотків поза межами строку дії договору позики. Вважає вимоги позивача у цій частині є необґрунтованими та такими, що не відповідають умовам договору. Разом з тим, погодилася, що за користування кредитними коштами у період з 20.04.2023 року по 10.05.2023 року (20 днів) відсотки слід розраховувати з розрахунку 2,99 % за кожен день користування коштами. Відтак, позовні вимоги в інтересах відповідача визнала частково, зокрема, на загальну суму 22 372 грн 00 коп., з них: 14 000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 8 372 грн 00 коп. заборгованість за процентами. У свою ж чергу, послалася на судову практику, яка викладена у Постанові ВП ВС від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 та зводиться до того, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначена законом або договором. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Встановлено, що 20.04.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс», з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, укладено в електронній формі Договір про надання грошових коштів у позику № 461690423, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 14 000,00 грн /а.с.8-38/. Пунктами 1.1.4., 1.1.5. Договору передбачено, що дисконтна (знижена) процентна ставка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» - 1,99 % на день, процентна ставка позаакційна (базова) 2,99 % на день. Згідно пунктів 1.2., 1.3.1. та 1.3.2. Договору строк позики (строк дії Договору) становить 20 днів, дата надання позики 20.04.2023 року, дата повернення позики 10.05.2023 року. За пунктом 1.5. Договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений пунктом 1.2. Договору, процентна ставка перераховується у розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору. Пункт 4.9. Договору передбачає, що пролонгації строку позики здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Розрахунок заборгованості за кредитом міститься в матеріалах справи /а.с.86/. Так, ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало у повному обсязі, надавши їй кредитні кошти у розмір 14 000 грн 00 коп., в свою чергу Позичальник свої зобов`язання перед Позикодавцем не виконала та відповідно до умов Договору не повернула. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Із ч. 2 ст. 615 ЦК України слідує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. \~ \~ \~ \~Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). \~ \~ \~ \~За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами Договір надання грошових коштів у позику. Більше того, отримання кредитних коштів відповідачем визнається. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту у розмірі 14 000 грн 00 коп. підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягає частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії Договору продовжено шляхом укладення додаткової угоди, що передбачено пунктом 4.9. Договору, та стягує їх у розмірі 8 372 грн 00 коп, з розрахунку 2,99 % за користування кредитними коштами у період строку дії Договору, зокрема: з 20.04.2023 року по 10.05.2023 року. \~ \~ \~ \~У силу приписів \~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 392 грн 07 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial