Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики № 2939529 від 12.08.2021 у розмірі 40000,00 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 2939529 в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Умовами договору встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника; сума позики: 4000,00 грн; строк позики: до 01.09.2021 (20 днів); середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,99500% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики; середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики; базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою; розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування. Також умовами договору визначено, що проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором у розмірі, визначеному договором, за кожен день прострочення. У випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою. В подальшому на підставі укладених між сторонами додаткових угод до договору позики строк позики продовжився. Підписанням договору позики відповідач також підтвердив, що він вивчив і повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики. Станом на день подання позовної заяви строк надання грошових коштів за договором позики наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 09 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 2939529 від 12.08.2021, укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором позики № 2939529 від 12.08.2021, що укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024, відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 52588,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 48588,00 грн; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн. проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 40000,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за відсотками 36000,00 грн. Суддя Згурівського районного суду Київської області своєю ухвалою від 05.02.2024 року відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи. 15 лютого 2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив, в якому вона позовні вимоги визнала частково, а саме заборгованість у сумі 6388,00 грн., вважає, що позивач не має права нараховувати відсотки після закінчення строку позики, оскільки право позичальника правомірно користуватися чужими коштами кореспондується з його обов`язком здійснювати плату за таке користування. Коли право позичальника на користування чужими коштами припиняється у зв`язку з настанням строку повернення позики, то припиняється і обов`язок сплачувати передбачені договором проценти. Про стягнення 3% річних та інфляційних відповідно до статті 625 ЦК України позивач не заявив, хоча такі зобов`язання йому не були передані. Зазначає, що пунктом 2.3 розділу 2 договору позики встановлено, зокрема, строк позики до 01.09.2021 року (20 днів). На підставі укладених між сторонами додаткових угод № 1, № 2 до договору позики строк позики продовжувався на 30 календарних днів, до 01.09.2021 та до 24.09.2021. Тобто, в даному випадку, нарахування передбачених договором відсотків можливе лише до 24.09.2021. Посилаючись на Постанову Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, зазначає, що право позивача нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 24.09.2021, а тому з 25.09.2021 позивач не мав права нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом. Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що заявлений розмір таких витрат у сумі 13000 грн 00 коп. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. 04 березня 2024 року представник позивача адвокат Сердійчук О.Л. надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що сторони договору погодили, що фактично відсотки за користування кредитними коштами сплачуються за кожен день користування позикою. Так як в пільговий 20-денний строк не було повернуто кредитні кошти, в позивача існувало право на нарахування відсотків за користування такими коштами і надалі. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 12 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 2939529, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої, позикодавець перерахував грошові кошти у розмірі 4000 грн. 00 коп., строк позики до 01.09.2021 (20 днів), середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,99500% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики; середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики; базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою; розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування (а.с. 6-9 договір). Відповідно до розрахунку за договором позики за № 2939529 від 12.08.2021 проценти за користування позикою за період з 12.08.2021 по 01.09.2021 становлять 796,00 грн, загальна вартість кредиту становить 4796,00 грн (а.с. 11 на звороті). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 25.08.2021 до договору позики № 2939529 укладеного 12 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] ,\~сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 24.09.2021 (а.с. 13). Відповідно до графіка обов`язкових платежів за додатковою угодою №1 до договору позики № 2939529 від 12.08.2021 проценти за користування позикою становлять 2388,00 грн, загальна вартість позики в межах дії додаткової угоди становить 6388,00 грн (а.с. 14). Відповідно до додаткової угоди № 2 від 23.09.2021 до договору позики № 2939529 укладеного 12 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] , сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 23.10.2021 (а.с. 15). Відповідно до графіка обов`язкових платежів за додатковою угодою № 2 до договору позики № 2939529 від 12.08.2021 проценти за користування позикою становлять 2388,00 грн, загальна вартість позики в межах дії додаткової угоди становить 6388,00 грн (а.с. 16). 09 лютого 2022 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 09/02-2022, відповідно умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг, в тому числі за договором позики № 2939529 від 12.08.2021, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] . Пунктом 2.3. договору факторингу визначено, що за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а.с. 22-26 копія договору з додатками, а.с. 18-19 лист). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором позики станом на 09.02.2022, наданий ТОВ «МАНІФОЮ», заборгованість за сумою позики складає 4000,00 грн, заборгованість за процентами 8388,00 грн, загальна заборгованість становить 12388,00 грн (а.с. 17). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 09/02-2022 від 09 лютого 2022 року [PERSON] , ІПН [NUMBER] , зазначена під номером 1738, та сума загальної заборгованості, що рахується за нею за договором № 2939529 від 12.08.2021 становить 12388,00 грн, з яких: заборгованість за сумою позики 4000,00 грн, заборгованість за процентами користування позикою 6368,00 грн, заборгованість за процентами на прострочену позику - 2020,00 грн (а.с. 27). 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором позики № 2939529 від 12.08.2021, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] (а.с. 28-32 копія договору з додатками). Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (кредитний договір № 2939529) станом на 10.03.2023 заборгованість по основній сумі кредиту складає 4000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~складає 8388,00 грн; сума відсотків за користування грошовими коштами\~(відсоткова ставка 1,99% денних) за період з 09.02.2022 по 10.01.2023 (включно) складає 26666,00 грн; сума відсотків за користування грошовими коштами (відсоткова ставка 1,01% денних) за період з 09.02.2022 по 10.01.2023 (включно) складає 13534,00 грн; всього заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору складає 40200,00 грн; заборгованість з комісії 0,00 грн; заборгованість з пені 0,00 грн.; нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 0,00 грн; інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 0,00 грн., загальна сума 52588,00 грн (а.с. 20). Відповідно до змін в реєстрі боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року [PERSON] , ІПН [NUMBER] , зазначена під номером 28132, та сума загальної заборгованості, що рахується за нею за договором № 2939529 становить 52588,00 грн, з яких: заборгованість за сумою позики 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 48588,00 грн (а.с. 33). Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 10.03.2023 по 09.01.2024 наданого ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 09.01.2024 заборгованість за тілом кредиту на дату відступлення права вимоги (10.03.2023) складає 4000,00 грн, на дату розрахунку (09.01.2024) 4000,00 грн; заборгованість за відстоками на дату відступлення права вимоги (10.03.2023) складає 48588,00 грн, на дату розрахунку (09.01.2024) 48588,00 грн (а.с. 21). Відповідно до вимог статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Пунктом 2.3. розділу 2 Договору позики № 2939529 від 12.08.2021 встановлено, зокрема, строк позики - до 01.09.2021 року (20 днів). На підставі укладених між сторонами додаткових угод № 1 та № 2 до договору позики строк позики продовжувався кожного разу на 30 календарних днів, до 24.09.2021 та до 23.10.2021. Тобто, у даному випадку, нарахування передбачених договором процентів за користування позикою можливе лише до 23.10.2021. Нараховані поза межами строку позики відсотки за користування такою позикою до стягнення з відповідача не підлягають. Така позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. З матеріалів справи вбачається, що загальна вартість позики в межах дії додаткової угоди становить 6388,00 грн, а проценти за користування позикою становлять 2388,00 грн. Таким чином, первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ» безпідставно нараховані проценти за користування позикою у розмірі 3980,00 грн за період з 24.10.2021 по 12.12.2021, а новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 26666,00 грн за період з 09.02.2022 по 10.01.2023, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування 23 жовтня 2021 року. Разом з тим пунктом 2.5. договору позики визначено, що розмір процентів на прострочену позику фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Датою прострочення сплати суми позики за даним договором позики є 24.10.2021. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що позикодавцем ТОВ «МАНІФОЮ», враховуючи положення пункту 2.5. договору позики, правомірно нараховано проценти на прострочену позику у сумі 2020,00 гривень. 09 лютого 2022 року право грошової вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «МАНІФОЮ» до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022, зокрема право на нарахування процентів на прострочену позику. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно нараховані проценти на прострочену позику у розмірі 12928,00 грн за період з 24.02.2022 по 10.01.2022, тобто з дати введення в Україні правового режиму військового стану. Разом з тим, позивач має право на отримання з відповідача процентів на прострочену позику у розмірі 606,00 гривень за період з 09.02.2022 по 23.02.2022, нараховані ТОВ «Вердикт Капітал». Враховуючи викладене, та приймаючи часткове визнання позову відповідачем, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики підлягають частковому задоволенню в розмірі 9014,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3028,00 грн, а також сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної суми позову. Судом задоволено позовні вимоги на суму 9014,00 грн, що у відсотковому співвідношенні становить 22,54%, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 682,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2930,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial