Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 31 869,84 та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.08.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 500837904, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 20 991,30 грн. строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 43,00%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 20 991,30 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становив 31869,84 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 20 821,08 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 11 048,76 грн. Надалі, 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 500837904 від 19.08.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 31 869,84 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 726,66 грн., та судовий збір. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. В судові засідання учасники справи не з`являлися. При цьому відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підвтерджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що 19.08.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 500837904 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 20 991,30 грн. строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 43%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 20 991,30 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становив 31 869,84 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 20 821,08 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 11 048,76 грн. Надалі, 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 500837904 від 19.08.2020 року. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до . 1ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно частини 1статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд має враховувати приписи частини 3статті 141 ЦПК України, а саме: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу - в розмірі 7100 грн. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 02.10.2023 року; додатковий договір № 3 від 25.01.2024 року; акт приймання - передачі виконаних робіт; платіжна інструкція від 26.01.2024 року № 391 на загальну суму 7100грн., а тому суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу - 7100 грн., є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром і відповідає обсягу правових послуг, наданих адвокатом, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved