Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 31.01.2006 року сторони перебувають у шлюбі, проте на час звернення до суду з даним позовом в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа про розірвання шлюбу. У шлюбі в сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач допомагає позивачу утримувати дітей, проте ця допомога не є регулярною. З метою забезпечення належного утримання дітей у позивача виникла необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Викладене вище стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 18). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте її представник адвокат Олійник А.М. подав заяву, в якій просить розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника. Позов підтримує, просить задовольнити Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, що позивач та син [PERSON] проживають окремо від нього за кордоном, де позивач знайшла нового чоловіка. При цьому, син [PERSON] , який 31.10.2023 досяг повноліття, проживає разом з ним. Повідомив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 20.02.2024, [PERSON] та [PERSON] 31.01.2006 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». (а.с. 4) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] батько, [PERSON] мати. (а.с.7). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] батько, [PERSON] мати. (а.с.7). Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади №2024/002030051 від 20.03.2024, 2024/002027776 та 2024/002027735 від 27.02.2024, позивач [PERSON] та діти - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11-13) Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17) Факт реєстрації позивача, відповідача та їх спільних дітей за вказаною вище адресою також підтверджується довідкою №632, виданою 29.04.2024 МКП «УК «Територія комфорту». (а.с.26) Відповідно до вказаної довідки, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте не проживають за даною адресою з 20.11.2023. Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII\~78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частин 8, 9\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3\~ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у тому числі на утримання сина [PERSON] , [INFO] . 31.10.2023 [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Судом було встановлено, що позивач через свого представника адвоката Олійника А.М., звернулась до суду з даним позовом 20.03.2024, про що свідчить штамп на позовній заяві. (а.с.1) Таким чином, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідача вже після досягнення однією дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття. Крім цього, судом було встановлено, що [PERSON] постійно проживає з відповідачем [PERSON] , а тому не перебуває на утриманні позивача. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів на користь позивача на утримання [PERSON] . Водночас, як було встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідачем не надано доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, що у нього на утриманні є інші діти, непрацездатні дружина, батьки, також того, що у нього наявні інші обставини, які перешкоджають надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Суд також бере до уваги те, що відповідач не заперечував проти наявності у нього обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина і визнав позов у цій частині. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до\~ст. 191 СК України\~з дня пред`явлення позову, тобто з 20.03.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial