Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на нежитлову будівлю (склад) по [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказане майно побудоване нею самочинно та без отримання відповідної дозвільної документації. Земельна ділянка на якій знаходиться вищевказане майно належить їй на праві власності. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з його визнанням. Судом встановлено, що позивачем по [ADDRESS] було побудовано нежитлове приміщення, а саме склад. Будівництво даного об`єкта нерухомого майна здійснювалось без відповідних дозвільних документів, а тому відповідно до вимог чинного законодавства воно вважається самочинно збудованим майном. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2013 року позивачем було придбано земельну ділянку площею 0,4648 га із кадастровим номером 7323010100:01:009:0333 по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14714703 від 16.12.2013 року право власності на вищевказану земельну ділянку було зареєстровано за позивачем. Відповідно до Звіту про оцінку майна №97/23 вартість нежитлової будівлі складу по [ADDRESS] складає 426900 гривень. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж фізичної особи- підприємця [PERSON] встановлено, що стан нежитлової будівлі-складу літ.Х по [ADDRESS] оцінюється як придатний до його експлуатації. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частинами 2,3 вищевказаної статті передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки, об`єкт нерухомого майна, який є предметом спору, збудований позивачем самочинно, вона є власником земельної ділянки під нею, а реєстрація права власності на таке майно може відбутися тільки шляхом визнання права власності на таке майно в судовому порядку, то права та інтереси позивача підлягають захисту саме шляхом визнання за ним такого права власності. На підставі ст.376 ЦК України, суд

Outcome: approved