Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

04 січня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] з ним. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.04.2008 року він уклав шлюб з [PERSON] . За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 28.03.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син постійно проживає з позивачем в м. Глобине Полтавської області. Місце проживання та засоби зв`язку з відповідачем йому не відомі. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити місце проживання сина - [PERSON] , [INFO] з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відзив на позов не направила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутність, зазначила, що проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Позивач та відповідач з 19 квітня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, відповідно до рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28.03.2011 року шлюб між ними розірвано (а.с.11). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.09.2008 року серії [NUMBER] (а.с.9). Між [PERSON] та [PERSON] виник спір стосовно визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до довідки № 02-01/10, виданої 02.01.2024 року відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконкому Глобинської міської ради, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї (зареєстровані) входять: [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - дядько (а.с.15). Як вбачається з рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01.04.2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до довідки Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області № 66672 від 29.12.2023 року, сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.12.2023 року складає 304678,64 грн (а.с.13). Нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Глобинської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням № 77 від 27.02.2024 року виконавчого комітету Глобинської міської ради , Комісія вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . З мотивувальної частини Висновку вбачається, що фактично [PERSON] з сином проживають у будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] та матір`ю [PERSON] , [INFO] , пенсіонерами. Будинок на праві власності належить [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово - побутових умов [PERSON] № 19 від 09.02.2024 року, умови проживання родини задовільні. Будинок складається з трьох житлових кімнат, опалення газове, водопостачання з центрального водогону, санітарний стан помешкання задовільний, кімнати достатньо умебльовані, запас продуктів харчування достатній. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені всі необхідні умови: у хлопчика окрема кімната, в якій облаштовані місце для сну та відпочинку, для підготовки до занять, постільна білизна в задовільному стані, одяг дитини відповідає віку та сезону, є умови для дистанційного навчання. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 09.02.2024 року, за результатами оцінювання потреб встановлено, що складні життєві обставини відсутні. Відповідно до педагогічної характеристики, наданої адміністрацією Глобинського ліцею № 5 від 15.02.2024 року [PERSON] навчається у 10-Б класі. [PERSON] проживає з батьком [PERSON] . Батько приділяє належну увагу вихованню сина, стежить за його успішністю, за побутовими умовами, харчуванням, одягом. Активно цікавиться життям сина в ліцеї, допомагає йому з заняттями, відвідує батьківські збори, контактує з класним керівником. Згідно письмового і усного пояснень неповнолітнього [PERSON] , він проживає з народження з батьком, мати з ним не проживає більше 13 років, з матір`ю стосунки не підтримує, вона не навідується, не телефонує, матеріально не допомагає, не цікавиться його шкільним життям та здоров`ям. [PERSON] бажає постійно проживати з батьком, так як у нього створено належні умови проживання та у них є повне взаєморозуміння у стосунках. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 1,2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Отже з досліджених доказів, судом встановлено, що батько [PERSON] працює, приділяє належну увагу вихованню та утриманню сина, за місцем його проживання та проживання дитини створено усі умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року (справа № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18 вказала, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши висновок комісії, а також досліджені докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що за місцем фактичного місця проживання дитини створено усі умови для розвитку її особистості, побудови гармонійної картини світу, тому суд дійшов висновку, що проживання дитини разом з матір`ю забезпечить її найкращі інтереси, тому позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved