Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просив припинити стягнення аліментів, які стягуються щомісячно з нього на користь відповідачки на підставі рішення Хотинського районного суду від 26 вересня 2011 року на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно починаючи з 20 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачкою - [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, однак подружні відносини не склались і їхній шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.12.2011 року. Від шлюбу з відповідачем в них є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . 26 вересня 2011 року Хотинським районним судом Чернівецької області у цивільній справі № 2-704/2011 ухвалено рішення згідно якого вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно, починаючи стягування від 20.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з 02 грудня 2023 року дитина повернулася та проживає з ним за місцем реєстрації і перебуває на його утриманні та входить до складу його сім`ї, що підтверджується довідкою № 4230 від 26 грудня 2023 року виданою Хотинською міською радою Дністровського району Чернівецької області, та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №836 від 07.03.2024 року. Враховуючи викладені обставини, а саме те, що дитини проживає з ним, мати не витрачає кошти на утримання доньки, що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 10 квітня 2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього 29.04.2024 року надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] - в судове засідання не з`явилася, 29.04.2024 року на адресу суду від неї надійшла заява, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно із вимогами ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 06.03.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хотинського районного суду від 26.12.2011 року було розірвано (а.с.7). За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.07.2006 року (а.с.11). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.09.2011 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно, починаючи з 20 серпня 2011 року і до досягнення дочкою повноліття (а.с.8). Довідкою №4230 від 26.12.2023 року виданою Хотинською міською радою Дністровського району підтверджується, що до складу сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] [INFO] (а.с.9). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №836 від 07 березня 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає біля батька, за адресою: [ADDRESS] . Мати - [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2011 року (а.с.10). Постановою про відкриття виконавчого провадження №46625115 від 20.02.2015 року підтверджено примусове стягнення аліментів по виконавчому листі №2-704 виданого 26.09.2011 року (а.с.12-13). Відповідачка [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Відповідно до ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 199Л року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 СК України, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що дитина проживає з батьком, що також не оспорюється відповідачкою, яка в повному обсязі визнала позовні вимоги. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів,а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для припинення сплати аліментів. Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку батька - платника аліментів утримувати дитину. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Таке припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18,від 26 грудня 2019 року у справі №219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21, від 3 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення для позивача сплати періодичних платежів , зокрема аліментів на утримання доньки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] , які стягуються на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2011 року. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved