Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, у якій просив визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є тіткою [PERSON] . Як зазначено в заяві [PERSON] страждає на церебральний атеросклероз ІІІ ступеня з вираженими когнітивними та мнестичними розладами, ІХС, кардіосклероз дифузний СН ііа ФК ІІ. Оскільки [PERSON] є одинокою та потребує постійного стороннього догляду, з березня 2018 року проживає із заявником, так як вона не може повністю себе самостійно обслуговувати, вчиняти правочини, виступати учасником цивільних відносин у повній мірі. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернувся до суду із даною заявою та просить її задовольнити. Ухвалою судді від 11 жовтня 2023 року у справі відкрите провадження та призначене судове засідання. 09 листопада 2024 року ухвалою суду призначена судово-психіатрична експертиза, у зв`язку з чим було зупинене провадження у справі. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року у справі поновлене провадження та призначене судове засідання на 13 березня 2024 року, яке неодноразово відкладалося, востаннє - на 06 травня 2024 року. Заявник [PERSON] у судовому засіданні 06 травня 2024 року підтримав заяву просив її задовольнити. У судовому засіданні 06 травня 2024 року представник [PERSON] адвокат Казаков О.А, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні 06 травня 2024 року пояснила, що проживає у свого племінника, який здійснює за нею догляд. Наявність будь - яких психічних хвороб, які б перешкоджали їй усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними заперечувала, зазначила, що не є психічно хворою. Проте проти призначення [PERSON] її опікуном не заперечувала. У судове засідання 13 березня 2024 року не з`явився представник Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, 13 березня 2024 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 130). Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків. Згідно приписів ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Частиною першою статті 294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є тіткою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16, 17, 18, 19, 20). Згідно копії висновку № 470, виданого 14 вересня 2023 року КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської міської ради Полтавської області», [PERSON] , [INFO] , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , має порушення вуглеводного обміну та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією висновку ЛКК № 470, виданого 14 вересня 2023 року лікарсько-консультативною комісією КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської міської ради», та копією висновку про стан здоров`я особи, виданого 28 вересня 2023 року КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської міської ради Полтавської області» (а.с. 8, 9). [PERSON] з березня 2018 року проживає без реєстрації у свого племінника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою 13 вересня 2023 року Дейкалівським старостинським округом Полтавського району Полтавської області, довідкою, виданою 02 жовтня 2023 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, та копією акта обстеження житлово-побутових умов від 02 жовтня 2023 року (а.с. 10, 11, 12). Відповідно до довідки, виданої 28 вересня 2023 року Комунальною установою «Місцева пожежна охорона Решетилівської міської ради Полтавської області», за період з січня 2023 року по червень 2023 року включно [PERSON] отримав дохід в сумі 51946,25 грн (а.с. 15). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 74 від 13 лютого 2024 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді розладу особистості органічного походження. Наявний у [PERSON] психічний розлад є таким, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє такої здатності в абсолютному розумінні. Щодо психічного стану [PERSON] у висновку зазначено, що на запитання відповідає по суті, пам`ятає число, місяці та рік свого народження, вірно вираховує свій вік та називає адресу за якою зараз проживає. Також [PERSON] заперечує наявність галюцинаторних переживань як на час огляду, так і в минулому, маячних ідей не висловлює, розуміє переносний зміст загальновживаних прислів`їв та метафор. У загальножиттєвих та побутових питаннях [PERSON] орієнтована на побутовому рівні, навики елементарного самообслуговування збережені (а.с. 77-81). 01 листопада 2023 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради як органом опіки і піклування подано до суду подання, затверджене рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради № 245 від 31 жовтня 2023 року, у якому зазначено, що [PERSON] є племінником [PERSON] та фактично здійснює догляд за останньою. Також, у поданні зазначено, що орган опіки та піклування вважає, що призначення [PERSON] опікуном над тіткою [PERSON] відповідає інтересам хворої та у випадку визнання її недієздатною просять призначити [PERSON] опікуном над тіткою [PERSON] (а.с. 41, 42-43). Відповідно до положень статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини 1 статті 36 ЦПК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 195/1605/16-ц. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Про це ж зазначав і Верховний Суд у постанові від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] суду роз`яснила, що висновок експерта про те, що наявний у [PERSON] психічний розлад є таким, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє такої здатності в абсолютному розумінні,слід розуміти таким чином, що у даному випадку йдеться у більшій мірі про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи на підставі статті 36 ЦК України, але не про визнання [PERSON] недієздатною. Суд зазначає, що відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. У той же час даний висновок експерта не суперечить іншим доказам по справі, а також оцінюється в сукупності з показаннями самої [PERSON] , яка єособою, стосовно якої розглядається справа. При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 68 рішення Європейського суду з прав людини від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» № 44009/05, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини виходив з того, що в справах осіб, які страждають на психічні розлади, національні суди користуються деякою свободою розсуду: наприклад, вони можуть вживати відповідні процесуальні підходи для забезпечення належного здійснення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи і подібне. Однак такі підходи не повинні зачіпати саму суть права заявника на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції. При оцінці того, чи був необхідним той чи інший процесуальний підхід, такий як слухання без участі особи, Європейський суд з прав людини бере до уваги всі відповідні чинники, такі, як сутність і складність питань, що розглядалися національним судом, їх значення для особи, реальність загроз для інших чи самої особи в разі слухання за її участі і т. п. У пункті 71 цього рішення вказано, що особа з психічними розладами повинна мати можливість брати участь у слуханнях своєї справи безпосередньо або, за необхідності, в інший спосіб (через представника), адже вирішується питання обмеження прав особи практично в усіх сферах життя. Заслухана у судовому засіданні [PERSON] , стосовно якої розглядається питання про визнання її недієздатною, досить чітко висловлювалася з приводу дати та місця свого народження, місця свого проживання, сімейного стану, щодо питань отримання та розпоряджання її пенсією. При цьому [PERSON] цілком усвідомлено заперечувала наявність у неї будь - якого психічного захворювання, а посилалася тільки на фізичні хвороби, що заважають їй повноцінно реалізовувати свої цивільні права та обов`язки. Таким чином, встановивши з досліджених судом доказів та заслухавши [PERSON] , суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЦК України. Згідно частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки на теперішній час відсутні підстави для визнання [PERSON] недієздатною, то відсутні і підстави для встановлення над нею опіки. Враховуючи вищезазначене у задоволенні заяви [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. З огляду на це, судові витрати по даній справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed