Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач перебуває в ЗСУ, періодично надає кошти на утримання сина, але позивачка на таке не погоджується та має намір отримувати аліменти на постійній основі законним шляхом, а тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання сторони не з`явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в місті Біла Церква Київської області, та його батьками є: [PERSON] і [PERSON] (а.с.7). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2022 року по 20 грудня 2023 року, що підтверджено копією рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2023 року (а.с.4-6). Як роз`яснено у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно Довідки МКП ФМР «Фастівсмької житлово-експлуатаційної контори» №07-4185 від 11.10.2023 встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з мамою [PERSON] , [INFO] на її утриманні та вихованні (а.с.23). При цьому будь-якої домовленості щодо утримання сина між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дитину, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача починаючи з 29 лютого 2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved