Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якій, з урахуванням уточнених (зменшених) позовних вимог, просить: визнати недійсним рішення VІ сесії V скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №47 від 18.01.2007 «Про передачу безоплатно земельної ділянки у власність» в частині, що стосується передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467га, розташовану в с.Репехів (кадастровий номер 4621580300:04:004:0011); визнати недійсним рішення ХVІ сесії V скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №160 від 25.11.2008 «Про затвердження площ, уточнення земельної ділянки» в частині затвердження уточненої площі земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467га, розташованої в с.Репехів (кадастровий номер 4621580300:04:004:0011); визнати недійсним державний акт серії ЯИ №241572 на земельну ділянку площею 0,0467га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4621580300:04:004:0011, що розташована в с. Репехів та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1530418846215, рішення про реєстрацію від 13.04.2018, індексний номер 40622042) з припиненням прав на неї; скасувати державну реєстрацію і закрити Поземельну книгу на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467га, що розташована в с. Репехів. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування №4409 від 10.08.2009р, укладеного між нею та [PERSON] . У фактичному користуванні [PERSON] обраховано 0,14 га. На момент укладення договору дарування житлового будинку ділянка перебувала у користуванні [PERSON] і належала до комунальної власності Баковецької сільської ради. Земельною ділянкою вказаної площі [PERSON] користувалась з 1995р. [PERSON] в силу Закону у 1995р (статті 30 ЗК України 1992р) набула право користування земельною ділянкою площею 0,14 га для обслуговування житлового будинку. Жодного квадратного метра земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ані у [PERSON] , ані у неї, Баковецька сільська рада не вилучала. У 2012р з метою набуття безоплатно у власність (приватизації) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] а вона звернулась до Баковецької сільської ради і рішенням сесії №165 від 12.11.2012 їй надано дозвіл на складання технічної документації на земельну ділянку площею 0,14 га для обслуговування житлового будинку. Спорів з органом місцевого самоврядування, власниками суміжних домогосподарств і земельних ділянок ані щодо розміру ділянки, ані щодо її меж і конфігурації вона не мала. Межі ділянки були визначені сітчастою огорожею. 22.05.2017 нею було виявлено демонтаж [PERSON] належної їй загорожі у вигляді сітки, що стояла на спільній межі її земельної ділянки і земельної ділянки [PERSON] . При цьому спільну межу наших домогосподарств було переміщено в бік її присадибної ділянки, чим безпідставно зменшено її площу, і встановлено нову огорожу під саму її хату. У результаті самоуправних дій значна частина належної їй присадибної земельної ділянки і колодязь опинилися на загородженій [PERSON] території. Доступу до колодязю і частини ділянки вона з 2017 року і по даний час не має. Між домогосподарством [PERSON] і належним їй домогосподарством ніколи не було вільних земель. Крім того, незаконно, штучно сформована для ОСГ за рахунок наших земель для ОЖБ ділянка кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 площею 0,0467га ніколи не перебувала і не могла перебувати у користуванні [PERSON] . Визначену державним актом серії ЯИ №241572 спільну межу [PERSON] з власницею будинку станом на 2007 р. [PERSON] не узгоджував і з пропозицією підписати межу не звертався. Більше того, прізвище [PERSON] , як суміжного землекористувача в державному акті відсутнє, хоча земельна ділянка кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 площею 0,0467га безпосередньо межує з ділянкою Польова,18а. З оскаржених державних актів і кадастрових планів приватизованих земельних ділянок площею 0,0467га та 0,25га вбачається, що ці ділянки межують одна з одною. Площа її присадибної ділянки без будь-яких правових підстав зменшилась з 0,14 га до 0,0815 га. Спірна земельна ділянка кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 площею 0,0467га сформована у визначених планами межах невірно і незаконно, з грубим порушенням її прав як власника будинку [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на\~позовну заяву [PERSON] (Т.4 а.с.141-150), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач [PERSON] не навела жодного належного обґрунтування того, які саме її цивільна права чи інтереси, або майнові або немайнові права були порушені або оспорені органом місцевого самоврядування Баковецькою сільрадою під час прийняття нею рішення №47 від 18.01.2007 та рішення №160 від 25.11.2008. Ці рішення ніяким чином не впливають на її права та обов`язки, оскільки станом на дату проголошення таких рішень вона не була стороною правовідносин, що виникли у [PERSON] . На дату прийняття Баковецькою сільрадою обох оспорюваних рішень [PERSON] не мала жодного відношення як до земельних ділянок, яких стосувалися ці два рішення, так і до суміжних з ними земельних ділянок. Право власності нею на житловий будинок по [ADDRESS] вона набула лише 10.08.2009. При цьому нотаріусом їй було роз`яснено в момент підписанні Договору та достеменно відомо, що до неї не перейшло право власності на земельну ділянку під подарованим їй будинком. Позов не містить жодних доказів володіння/користування особисто позивачкою спірною земельною ділянкою. Правовий режим земельної ділянки, яка отримала к.н. 4612580300:04:004:0011, на дату прийняття Баковецькою сільрадою оспорюваних рішень був чітко визначений чинним на той час законодавством і жодних перешкод для передачі цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] у органу місцевого самоврядування не існувало. Позивач [PERSON] не долучила до позову доказів, в тому числі технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що є основною умовою того, що така земельна ділянка є сформована. Оспорювані рішення Баковецької сільської ради не містять жодних приписів, які б свідчили про їхню дію впродовж певного часу, тобто є актами одноразового застосування і вичерпали свою дію фактом їхнього виконання, а саме виготовленням правовстановлюючих документів на дві земельні ділянки та їхню подальшу державну реєстрацію. Баковецька сільрада діяла відповідно до вимог ст.ст. 12, 161, 121 ЗК України та не порушувала положень законодавства під час прийняття цих рішень. При укладанні нотаріально посвідченого договору дарування будинку 10.08.2009 не було зазначено точне місце розташування земельної ділянки, на якому розміщено даний житловий будинок, не зазначено межі та розміри сторін земельної ділянки та не надано Дарувальником державний акт на право приватної власності на земельну ділянку під відчужуваним нею будинком. Крім того, у договорі дарування від 10.08.2009 відсутня вказівка про те, що разом з будинком площею 40,4 кв.м. до позивача переходить право власності на колодязь, про який веде мова позивач. Посилання позивача на те, що Баковецька сільрада не вилучала у [PERSON] жодного квадратного метра земельної ділянки не ґрунтуються на законі, оскільки позивач [PERSON] у вказаному цивільному позові здійснює представництво своїх власних майнових та немайнових прав та інтересів, а від всіх своїх прав на земельну ділянку попередній власник будинку [PERSON] відмовилася добровільно в момент укладення договору дарування належного їй житлового будинку, про що їй також було роз`яснено нотаріусом. Майнові та немайнові права та інтереси попереднього власника жилого будинку [PERSON] , про порушення яких заявляє [PERSON] , не є предметом розгляду у даному позові, оскільки [PERSON] не має процесуального статусу позивача, вона від будь-яких прав на земельну ділянку під належним їй житловим будинком відмовилася добровільно, право власності/користування на цю земельну ділянку [PERSON] ніколи не набувала, межі земельної ділянки ніколи не встановлювала, саму земельну ділянку не могла відчужувати, бо не була її власником, відповідно, не могла її будь-кому передати. Відсутні докази того, що позивачка або попередній власник будинку проводила державну реєстрацію права постійного користування або права приватної власності на земельну ділянку, на якій знаходився подарований їй будинок. Таким чином, земельна ділянка, на якій знаходиться належний позивачці житловий будинок, до цих пір не перейшла ні у її постійне користування /або у приватну власність, а позивачка не зареєструвала до цих пір за собою жодного майнового права на цю земельну ділянку, щодо частини якої у подальшому і пред`явила вказаний цивільний позов. Під час відчуження житлового будинку 10.08.2009 [PERSON] без жодної вказівки на перехід права користування або права оренди цієї земельної ділянки до позивачки, без укладення нотаріально посвідченого договору дарування/купівлі продажу земельної ділянки під цим будинком, у добровільному порядку припинила своє право користування як попереднього користувача на земельну ділянку, на якій знаходився відчужуваний нею будинок. Позивачем не долучено належні і допустимі докази того, що [PERSON] як власник будинку та землекористувач, право користування земельною ділянкою якої припинилося 10.08.2009 у зв`язку із даруванням розташованого на ній будинку, взагалі будь-коли розпочинала процедуру приватизації цієї земельної ділянки та вчиняла будь-які дії з належного юридичного оформлення земельних правовідносин у відповідності із вимогами чинного на період володіння нею будинком земельного законодавства. Позивачка будь-яких доказів того, що в результаті виготовлення [PERSON] технічної документації та одержання ним на підставі цієї технічної документації державного акту на спірну земельну ділянку Серії ЯИ №241572, було порушено або оспорено її майнові або немайнові права, до заяви не долучила і до суду не надала, адже у неї на дату отримання цього акта [PERSON] не існувало і не існує на дату розгляду справи у суді жодного відношення до вищевказаної земельної ділянки ні як власника, ні як користувача. Жодних доказів порушень порядку безоплатної приватизації земельної ділянки [PERSON] , а також доказів порушення цивільних прав чи інтересів, майнового або немайнового права позивача [PERSON] внаслідок видачі [PERSON] оспорюваного державного акту, матеріали справи не містять. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що [PERSON] будь-коли взагалі була власником та/або користувачем земельної ділянки під належним їй житловим будинком, отже, до позивача [PERSON] право користування земельною ділянкою перейшло в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), тобто, земельна ділянка під самим житловим будинком та необхідна лише для його обслуговування, але без визначення її площі та меж на поверхні. Лише власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а права власності на земельну ділянки з к.н.4612580300:04:004:0011 площею 0,0467 позивач ніколи не набувала, тому позовні вимоги про скасування державної реєстрації і закриття Поземельної книги з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень за [PERSON] на вищевказану земельну ділянку є безпідставні, надумані та належним чином не обґрунтовані. Представник відповідачки [PERSON] подала до суду відзив на\~позовну заяву [PERSON] (Т.4 а.с.168-178), в обґрунтування якого покликаючись на обставини та мотиви, які за своїм змістом відповідають обставинам і мотивам, викладеним у відзиві [PERSON] на позовну заяву [PERSON] . Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області подав до суду відзив на\~позовну заяву\~ [PERSON] (Т.5 а.с.210-213), в обґрунтування якого покликаючись на те, що здійснення державної реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру є складовими процесу формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Сама по собі державна реєстрація земельної ділянки не призводить до виникнення, зміни чи припинення права власності чи інших речових прав на земельну ділянку. Головне управління Держгеокадастру у Львівській області безпосередньо не порушувало прав Позивача, а заявлена вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 є наслідковою щодо позовних вимог про визнання недійсними рішення VI сесії V скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області № 47 від 18.01.2007 року «Про передачу безоплатно земельної ділянки у власність» в частині, що стосується передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467 та., розташовану в с. Репехів (кадастровий номер 4621580300:04:004:0011); рішення XVI сесії V скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області № 160 від 25.11.2008 року «Про затвердження площ, уточнення земельної ділянки» в частині затвердження уточненої площі земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467 га., розташовану в с. Репехів (кадастровий номер 4621580300:04:004:0011); визнання недійсним державного акта на земельну ділянку серії ЯИ № 241572. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Львівської області. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює ведення Державного земельного кадастру, державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації. Третя особа,\~яка заявляє\~самостійні вимоги\~щодо предмета\~спору,\~ [PERSON] подала до суду позовну заяву (Т.2 а.с.9-15, Т.5 а.с. 223-225, 228-231) до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, у якому з урахуванням уточнених (збільшених) позовних вимог просить: визнати недійсним рішення VІ сесії V скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №47 від 18.01.2007 «Про передачу безоплатно земельної ділянки у власність» в частині передачі у власність [PERSON] земельних ділянок для обслуговування житлового будинку площею 0,24 га (кадастровий номер 4621580300:04:004:0022) та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467 га (кадастровий номер 4621580300:04:004:0011) в с. Репехів; визнати недійсним рішення ХVІ сесії V скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №160 від 25.11.2008 «Про затвердження площ уточнення земельної ділянки» в частині затвердження уточненої площі земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] , які передані у приватну власність для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га (кадастровий номер 4621580300:04:004:0022) та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0467га, (кадастровий номер 4621580300:04:004:0011); визнати недійсним державний акт серії ЯИ №241573, виданий 28.12.2009 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0022 площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1530399346215, рішення про реєстрацію індексний номер 40621609 від 13.04.2018) з припиненням прав на неї; визнати недійсним\~державний акт серії\~ЯИ №241572, виданий 28.12.2009 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства в с. Репехів; скасувати державну\~реєстрацію земельної\~ділянки кадастровий номер 4621580300:04:004:0022 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] та закрити Поземельну книгу на неї. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що на праві власності її бабці [PERSON] , а в подальшому її матері [PERSON] у порядку спадкування, належав житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,07 га. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , успадкувала цей житловий будинок, набувши його у власність у порядку спадкування за законом. Відсутність рішень суду про визнання вказаного майна безхазяйним або спадщини, до якої воно б входило, відумерлою, підтверджує незаконність відчуження Баковецькою сільською радою успадкованого нею житлового будинку [ADDRESS] . Ані її матір, ані вона цей житловий будинок не відчужували. Також, відсутнє підтвердження сплати [PERSON] коштів за придбаний ним житловий будинок, а відтак відчуження будинку є незаконним. На підставі рішень Баковецької сільської ради від 18.01.2007 №47 та від 28.11.2008 №160 відповідачу видано відповідні Державні акти серії ЯИ №241573 та ЯИ №241572. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,05га (згідно по-господарського обліку) однією частиною увійшла до спірної земельної ділянки к.н. 4621580300:04:004:0011 площею 0,0467 га, іншою частиною до спірної ділянки к.н. 4621580300:04:004:0022 площею 0,25 га. Право користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] виникло у спадкодавців [PERSON] , [PERSON] до 01.01.2002. Земельна ділянка домогосподарства по [ADDRESS] на користь [PERSON] не вилучалась. Представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на\~позовну заяву\~третьої особи,\~яка заявляє\~самостійні вимоги\~щодо предмета\~спору,\~ [PERSON] (Т.4 а.с.129-134), в обґрунтування якого покликаючись на те, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] ніколи не було ні за ким не зареєстроване, отже ні [PERSON] , ні [PERSON] за свого життя не набували права власності на вищезгадане будинковолодіння у встановленому законом порядку. Крім того, вказуючи, що вона є єдиною спадкоємницею [PERSON] , довідки з нотаріальної контори щодо складу спадкоємців після смерті [PERSON] вона не долучає, таким чином, її твердження, що вона є єдиним спадкоємцем є голослівним. Строки звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про заведення спадкової справи давно закінчилися, тому вона не набула жодних майнових прав на спадкове майно своєї матері та бабці у порядку, встановленому законом. Рішення суду про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до позовної заяви не долучено, а предметом розгляду у цій справі не є визнання за нею права власності за законом на спадкове майно, тому її позовні вимоги не ґрунтуються на законі. Без правовстановлюючих документів та/або рішення суду [PERSON] не має підстав стверджувати, що їй належало будь-яке спадкове майно, до якого нібито входила земельна ділянка, яка ввійшла до складу спірних земельних ділянок. Позовні вимоги [PERSON] не виконують функції захисту її порушеного або оспорюваного права як позивача/третьої особи, оскільки рішення Баковецької сільради ніяким чином не впливають на її права та обов`язки, оскільки станом на дату їх проголошення вона не була стороною правовідносин, що виникли у [PERSON] (у зв`язку з тим, що дія такого ненормативного правового акта як рішення ОМС вичерпується фактом його виконання). Правовий режим спірних земельних ділянок на дату прийняття відповідних рішень Баковецькою сільрадою був чітко визначений чинним на той час законодавством і жодних перешкод для безоплатної передачі цих земельних ділянок у приватну власність [PERSON] у органу місцевого самоврядування не існувало. Оспорювані рішення Баковецької сільської ради не містять жодних приписів, які б свідчили про їхню дію впродовж певного часу, тобто є актами одноразового застосування і вичерпали свою дію фактом їхнього виконання, а саме виготовленням правовстановлюючих документів на дві земельні ділянки та їхню подальшу державну реєстрацію. Баковецька сільрада діяла відповідно до вимог ст.ст. 12, 161, 121 ЗК України та не порушувала положень законодавства під час прийняття цих рішень. [PERSON] не долучено належних і допустимих доказів того, що вона, як власник спадкового майна та землекористувач, взагалі будь-коли розпочинала процедуру успадкування належного їй з її слів майна та/або процедуру приватизації спадкової земельної ділянки та вчиняла будь-які дії з належного юридичного оформлення земельних правовідносин у відповідності із вимогами чинного земельного законодавства. [PERSON] будь-яких доказів того, що в результаті виготовлення [PERSON] технічної документації та одержання ним на підставі цієї технічної документації оспорюваних державних актів було порушено або оспорено її майнові або немайнові права до заяви не долучено і до суду не надано, адже у неї на дату отримання цих актів не існувало і не існує на дату розгляду справи у суді жодного правого відношення до вищевказаних земельних ділянок ні як власника, ні як користувача. Жодних доказів порушень порядку безоплатної приватизації земельної ділянки [PERSON] позовна заява [PERSON] не містить. Оспорювані державні акти на право власності на земельні ділянки були видані [PERSON] за наявності належних на те правових підстав і жодні підстави для визнання їх недійними та скасування [PERSON] не наведені. Під час прийняття Баковецькою сільською радою оспорюваних рішень жодних прав за [PERSON] , в тому числі на сусідні земельні ділянки, не було зареєстровано, земельна ділянка площею 0,07 га, на якій нібито був побудований будинок, не була сформована, межі її не були виділені. У позовній заяві [PERSON] просить суд поновити їй строк на звернення до суду з цим позовом, вказуючи, що він був пропущений нею з поважних причини, однак жодних доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду до позовної заяви не долучено. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідачки [PERSON] подала до суду відзив на\~позовну заяву\~третьої особи,\~яка заявляє\~самостійні вимоги\~щодо предмета\~спору,\~ [PERSON] (Т.4 а.с.157-162), в обґрунтування якого покликаючись на обставини та мотиви, які за своїм змістом відповідають обставинам і мотивам, викладеним у відзиві [PERSON] на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] поданий нею позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у них обставини. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] також підтримала повністю. Представник позивачки [PERSON] позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, суду пояснила, що до незаконно приватизованої земельної ділянки увійшла належна позивачці [PERSON] земельна ділянка за адресою [ADDRESS] . Земельна ділянка використовувалася попереднім перед [PERSON] власником. Її розмір згідно з по господарською книгою становив 10 соток (0,10 га). Ця земельна ділянка межувала із землями [PERSON] і [PERSON] . З моменту набуття прав власності [PERSON] на будинок, вона стала користуватися згаданою земельною ділянкою, яка не була і не є приватизованою. Право користування Баковецькою с/р визнавалося. Зазначена земельна ділянка не вилучалася у користувача для передання її [PERSON] . Про перешкоди позивачці стало відомо тоді, коли вона виявила огорожу, встановлену по межах земельної ділянки відповідно до державного акта. Належна позивачці земельна ділянка з 0,10 га зменшилася. Жодних правових підстав обліку [PERSON] по [ADDRESS] немає, як і відповідних правовстановлюючих документів. За цим домогосподарством обліковувалася земельна ділянка площею 0,16 га. У подальшому, у документах на забудову земельної ділянка її площа збільшилася з незрозумілих підстав до 18,15 соток. Станом на 2007 рік площа земельної ділянки [PERSON] збільшилася ще на 7 соток. Призначення земельних ділянок за вказаною адресою, так само як і у сусідів, не змінювалося з ОЖБ на ОСГ. Всі земельні ділянки розташовані на землях ОЖБ. Спірним рішенням земельна ділянка [PERSON] збільшилася з 0,16 га до 0,24 га, однак рішень про передачу йому додатково у користування земельних ділянок немає. Баковецькою сільською радою порушено процедуру передачі спірних земельних ділянок [PERSON] . Крім цього, зазначила, що повідомлення нотаріуса про відмову [PERSON] від спадщини не є належним доказом. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання поданого нею позову і позову [PERSON] . Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] позов останньої підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, суду пояснила, що відсутні належні докази відчуження [PERSON] земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні, [PERSON] . Про порушення права [PERSON] дізналася у 2017 році, коли [PERSON] загородив її будинковолодіння і частину сусіднього будинковолодіння, належного [PERSON] - [PERSON] . Крім цього, підтримала повністю позов [PERSON] . Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] позови [PERSON] та третьої особи [PERSON] не визнала, проти їх задоволення заперечила, суду пояснила, що відсутні докази на підтвердження користування земельною ділянкою [PERSON] . Ця земельна ділянка не приватизована. Попередня власниця будинку [PERSON] втратила право користування земельною ділянкою під час дарування. Також, [PERSON] не була власником будинку на час виникнення спірних правовідносин, а [PERSON] не оскаржувала жодних дій сільської ради чи [PERSON] . Межі земельних ділянок узгоджуються лише з їхніми власниками або користувачами, однак [PERSON] такою не була. По даний час [PERSON] не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки. У договорі дарування про земельну ділянку жодним чином не згадується. Земельня ділянка [PERSON] є сформована, а покликання позивачки [PERSON] про сформованість її земельної ділянки є безпідставними. У [PERSON] не має ані Акту на користування земельною ділянкою, ані акту на право власності на неї, а відтак її право не порушене. Також, звернула увагу суду на те, що [PERSON] відмовилася від спадщини, про що подала відповідну заяву, відтак вона є неналежним відповідачем. Надання нотаріусом відповідної інформації у письмовому вигляді є достатнім підтвердженням відмови спадкоємця від прийняття спадщини. Представник відповідача Бібрської міської ради Львівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи документами. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою [PERSON] подано клопотання про залучення правонаступника [PERSON] (Т.1 а.с.176), клопотання про залучення в якості третьої особи на стороні позивача з правом заявляти самостійні вимоги [PERSON] (Т.1 а.с.188), заяви про витребування доказів (Т.1 а.с.189-190, 194-195, 198-199, 201-202, 204-205), клопотання про долучення до матеріалів справи посвідчення політв`язня (Т.1 а.с.243), клопотання про долучення до справи уточнення позовних вимог з додатками (Т.1 а.с.247), клопотання про витребування доказів (Т.2 а.с.1), клопотання про надання справи для ознайомлення (Т.2 а.с.142, Т.2 а.с.177), клопотання про витребування у Бібської міської ради дані погосподарських книг (Т.2 а.с.143), клопотання про витребування доказів (Т.2 а.с.147), заяву про долучення доказів (Т.2 а.с.149-151, Т.2 а.с.159, 160, Т.2 а.с.162), клопотання про повідомлення її про надходження витребуваної інформації (Т.2 а.с.165), клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження (Т.2 а.с.217-219), клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення №42/84 та копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, копію викопіювання з обмірів земельних ділянок (Т.2 а.с.224-225), клопотання про обов`язкову присутність у судових засіданнях представника Бібрської міської ради та відповідача [PERSON] (Т2 а.с.230-233), клопотання про витребування з Бібрської міської ради копії документів згідно будинкової книги №245 (Т.2 а.с.234), клопотання про витребування у старости Новострілищанської громади копії погосподарських книг з 1993 року (Т.2 а.с.238-240), клопотання про залучення свідка [PERSON] (Т.3 а.с.21), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.3 а.с.22), клопотання про витребування спадкової справи (Т.3 а.с.43), клопотання про надання запису судових засідань (Т.3 а.с.71), клопотання про долучення до матеріалів справи копій погосподарських книг (Т.3 а.с. 101-102), клопотання про витребування у ПП «Картограф» оригіналу «Технічного звіту» (Т.3 а.с.118), клопотання про долучення якісних копій матеріалів справи (Т.6 а.с.114). заяву про стягнення судових витрат (Т.6 а.с.209-211, 226-227). Представником позивачки [PERSON] подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.173), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.2 а.с.134), заяву про вступ у справу як представника та відкладення розгляду справи (Т.2 а.с.168-169), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.3 а.с.30, Т.3 а.с.37, а.с.76, а.с.81-82), клопотання про прийняття поважної причини неприбуття в судове засідання (Т.3 а.с.143), клопотання про надання для ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.148), заяву про вступ у справу як представника (Т.3 а.с.151), заяву про забезпечення позову (Т.3 а.с. 163-166, Т.3 а.с.198-201), клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження (Т.3 а.с.174-176), заперечення на клопотання про застосування зустрічного забезпечення (Т.3 а.с.232-234), клопотання про залучення правонаступника відповідача [PERSON] його дружини [PERSON] (Т. 4 а.с.1), клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу на ознайомлення з відзивом (Т.4 а.с.53), клопотання про витребування доказів (Т.4 а.с.98-100, 114, 240), заяву про усунення недоліків (Т.4 а.с.216), клопотання про долучення доказів (Т.4 а.с.242, Т.5 а.с.20-21, 29-31, 43), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.5 а.с.3-4), заперечення на зауваження [PERSON] від 27.10.2023 на висновок експертизи (Т.5 а.с.94-95), заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову (Т.5 а.с.136-137), клопотання про долучення доказів (Т.6 а.с.137-138), клопотання про стягнення судових витрат (Т.6 а.с.192-197), клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання заяви про стягнення судових витрат іншим учасникам справи (Т.6 а.с. 203-204), слово в судових дебатах (Т.7 а.с.12-15). Представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою [PERSON] (Т.1 а.с.209), клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та призначення справи до розгляду по суті (Т.2 а.с.136), клопотання про повідомлення про дату судового засідання (Т.2 а.с.175), клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (Т.3 а.с.153, 158, 239), клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.155, 156, 157, 237), заяву про зустрічне забезпечення позову (Т.3 а.с.216-220), заперечення на клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження та пояснення (Т.3 а.с.244-246, 247-250), докази відправлення відзиву (Т.4 а.с.54) клопотання про відкладення розгляду справи (Т.4 а.с.57) клопотання про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції (Т. 4 а.с.58, 75), клопотання про відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог (Т4 а.с.184-187), клопотання про долучення доказів (Т.4 а.с.219-221), клопотання про виклик експерта (Т.5 а.с.70, 88-89), зауваження до висновку (Т.5 а.с.79-83, 85-87) клопотання про скасування забезпечення позову (Т.5 а.с.123-124, 125, 127, 153), клопотання про застосування зустрічного забезпечення (Т.5 а.с.158-162), заперечення на заяву [PERSON] про застосування заходів забезпечення позову (Т.5 а.с.169-172), клопотання про скасування забезпечення позову (Т.5 а.с.178), клопотання про проведення судового засідання без участі третьої особи з самостійними вимогами та її представника (Т.5 а.с.236), клопотання про долучення доказів (Т.6 а.с.19-20), клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (Т.6 а.с.230-235, 239-242, 248-250), заява про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (Т.7 а.с.1-2), письмові пояснення в судові дебати (Т.7 а.с. 5-10). Відповідачкою [PERSON] подано клопотання про розгляд судового засідання за її відсутності та задоволення клопотання про скасування забезпечення позову (Т.5 а.с.144). Представником відповідача Бібрської міської ради Львівського району Львівської області подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (Т.1 а.с.187, 221, Т.3 а.с.73). Представником третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори подано заяву (клопотання) про розгляд справи за її відсутності (Т.2 а.с.86, Т.4 а.с.112), клопотання про надання інформації щодо яких саме земельних ділянок має місце спір та щодо яких державних актів (Т.4 а.с.28). Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання поданого нею позову повністю та підтримання позову [PERSON] (Т.2 а.с.130), клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача [PERSON] (Т.3 а.с.46-47). Представником третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.97), заяву про відкладення судового засідання (Т.3 а.с. 242), заяву про розгляд судового засідання за її відсутності (Т 4 а.с.2, 3), заяву на ознайомлення з матеріалами справи (Т.4 а.с.32, 76, 239), письмові пояснення з приводу документів поданих представником відповідачів адвокатом Машевською Л.А. (Т.4 а.с.273), клопотання про залучення (заміну) відповідачів (Т.4 а.с.274-275), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.5 а.с.2, 93, 105-106), заяву про вжиття заходів забезпечення позову (Т.5 а.с.128-131, 145-150), заперечення на клопотання [PERSON] про застосування зустрічного забезпечення (Т.5 а.с.192-194), клопотання про проведення судового засідання без її участі та участі третьої особи з самостійними вимогами (Т.5 а.с.236), клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.6 а.с.108-109). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.09.2020 поновлено провадження у справі (Т.1 а.с.169-170). Ухвалою підготовчого засідання від 22.01.2021 залучено правонаступника відповідача [PERSON] , третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] і відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.177-179). Ухвалами підготовчого засідання від 08.04.2021, 21.12.2021, 03.03.2022 відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.211-212, Т.2 а.с.138-139, Т.2 а.с.170-171) Ухвалами підготовчого засідання від 18.08.2021, 26.10.2021, 19.04.2022 витребувано докази (Т.2 а.с.39-40, 77-78, 119, 123-124, 179, 180, 181-182, 200-201, 202-203, 204-206). Ухвалами підготовчого засідання від 07.06.2021, 19.04.2022, 27.03.2023 відмовлено у витребуванні доказів (Т.1 а.с.225-226, 232-234 Т.2 а.с.183, 184, 207-208, 209-210, Т.4 а.с.5, 21-22). Ухвалою підготовчого засідання від 18.08.2021 прийнято позовну заяву [PERSON] як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (Т.2 а.с.37-38, 75-76). Ухвалами підготовчого засідання від 31.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про витребування у старости Новострілищанської селищної громади доказів (Т.2 а.с.242, 244, Т.3 а.с.5-6, 7-8) Ухвалою підготовчого засідання від 14.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.3 а.с.15-16). Ухвалами судового засідання від 14.07.2022, 08.09.2022, 06.12.2022 відкладено розгляд справи (Т.3 а.с.25-26, Т.3 а.с.31-32, Т.3 а.с.84-85) Довідкою від 31.01.2023 справа знята з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії (Т.3 а.с.122). Ухвалами від 23.02.2023, 24.03.2023, 26.04.2023 постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми ЄСІТС відеоконференцзв`язку (Т.3 а.с.159-160, Т. 3 а.с.240-241, Т.4 а.с.61-62). Ухвалою судового засідання від 28.02.2023 повернуто заяву про забезпечення позову (Т.3 а.с.181, 195-197). Ухвалою від 06.03.2023 судом вжито заходи забезпечення позову (Т.3 а.с.206-210). Ухвалою від 10.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову (Т.3 а.с.228-231). Ухвалою судового засідання від 27.03.2023 повернуто зі стадії судового розгляду на стадію підготовчого провадження (Т.4 а.с.4, 17-20). Ухвалою підготовчого засідання від 26.04.2023 відкладено підготовче засідання (Т.4 а.с.59-60). Ухвалою підготовчого засідання від 22.06.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху (Т.4 а.с.193-194, 213-215). Ухвалою підготовчого засідання від 22.08.2023 відкладено підготовче засідання (Т.5 а.с.5-6). Ухвалою підготовчого засідання від 08.11.2023 скасовано заходи забезпечення позову (Т.5 а.с.155-157). Ухвалою від 08.11.2023 судом вжито заходи забезпечення позову (Т.5 а.с.180-185). Ухвалою від 09.11.2023 відмовлено у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову (Т5 а.с.195-199). Ухвалою підготовчого засідання від 04.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.5 а.с.243-244). Ухвалою від 29.01.2024 залишено без розгляду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (Т.6 а.с.111-112). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/776/17 відповідача [PERSON] (Т.3 а.с.29, 95). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позови [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 24.07.1995 жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі розпорядження голови Жидачівської рай.ради народних депутатів №442 від 18.07.1995 (Т.5 а.с.53) Як вбачається із даних погосподарської книги в домогосподарстві, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживали такі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За домогосподарством рахувалася земельна ділянка, станом на 1991 рік 0,87 га, на 1992 рік 0,87 га, на 1993 1,02 га, на 1994 1,02 га, на 1995 1,02 га (Т.3 а.с.106-107). Відповідно до даних погосподарської книги в домогосподарстві, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживали такі особи: [PERSON] , [PERSON] . За домогосподарством рахувалася земельна ділянка, станом на 1991 рік 0,33 га, на 1992 0,33 га, на 1993 0,33 га, на 1994 0,05 га, на 1995 0,05 (Т.3 а.с.109-110). Згідно з даними погосподарської книги в домогосподарстві, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживали такі особи: [PERSON] . За домогосподарством рахувалася земельна ділянка, станом на 2006 0,05 га, на 2007 0,05 га, на 2008 0,05 га (Т.3 а.с.111, Т.5 а.с.56-57, Т.6 а.с.117-118). Відповідно до даних погосподарської книги за домогосподарством, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , членом якого зазначено [PERSON] , рахувалася земельна ділянка, станом на 2006 0,54 га, на 2007 0,54 га, на 2008 0,54 га, в тому числі: призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибної ділянки) станом на 2006, 2007, 2008 рр. 0,16 га. Площа сільськогосподарських угідь станом на 2006, 2007, 2008 рр. 0,38 га (Т.3 а.с.111, Т.6 а.с.119-120). Згідно з даними погосподарської книги в домогосподарстві, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] . За домогосподарством рахувалася земельна ділянка, станом на 1995-1999 0,04 га, станом на 2006-2008 0,04 га (Т.3 а.с.112-113, Т.6 а.с.121-122). Як вбачається із даних погосподарської книги в домогосподарстві, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживала [PERSON] . За домогосподарством рахувалася земельна ділянка, станом на 2006-2010 0,10 га (Т.5 а.с.54-55, Т.6 а.с.115-116). Відповідно до Технічного паспорта від 10.05.1994 по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., разом з приналежними господарськими будівлями і спорудами колодязем К та погребом Б. Відповідно до експлікації земельної ділянки розмір останньої зазначено 0,14 га (Т.4 а.с.94-96, Т.5 а.с.50-52). Технічний звіт землеустрою при проведенні робіт по виготовленню державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] містить: технічне завдання, довідку щодо присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів, рішення органу місцевого самоврядування щодо виділення земельних ділянок з визначеними площами, проект забудови земельної ділянки, план земельної ділянки, кадастрові плани земельної ділянки, акти встановлення і погодження меж земельної ділянки (у яких наявні підписи суміжних землекористувачів, зазначених в Акті) (Т.2 а.с.41-68, 220-223, Т.4 а.с. 249-272, Т.5 а.с.58-59).. Зокрема, довідкою Управління земельних ресурсів у Жидачівському районі Львівської області встановлено, що земельній ділянці, наданій для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства площею 0,62 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради і належить [PERSON] присвоєно наступні кадастрові номера: 4621580300:04:004:0022, 4621580300:04:002:0014, 4621580300:04:005:0002; 4621580300:04:004:0011. Проект забудови земельної ділянки [ADDRESS] виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 1815 кв.м. План земельної ділянки [PERSON] [ADDRESS] складається з двох земельних ділянок розміром 0,2500 га та 0,0467 га. У кадастровому плані земельної ділянки, площею 0,2500 га [PERSON] [ADDRESS] суміжниками зазначено: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В землі заг. кор. (дорога), від В до Г землі [PERSON] , від Г до Д землі [PERSON] , від Д до А землі заг. кор. (дорога). У кадастровому плані земельної ділянки площею 0,0467 га [PERSON] [ADDRESS] суміжниками зазначено: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В землі [PERSON] , від В до А землі заг. кор. (дорога). У кадастровому плані земельної ділянки площею 0,1751 га [PERSON] с. Репехів, суміжниками зазначено: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В землі заг. кор (дорога), від В до Г землі Боярин К, від Г до А землі заг. кор (дорога). У кадастровому плані земельної ділянки площею 0,1661 га [PERSON] с. Репехів, суміжниками зазначено: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В землі заг. кор. (дорога), від В до Г землі [PERSON] , від Г до А землі заг. кор. (дорога). Актом встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] та абрисом земельної ділянки проведено встановлення і узгодження меж ділянки [PERSON] і опис положення її на місцевості, а саме: від А до Б [PERSON] , від Б до В дорога, від В до Г [PERSON] , від Г до Д [PERSON] , від Д до Е [PERSON] , Е дорога, межі нерозорані. Актом встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] та абрисом проведено встановлення і узгодження меж ділянки [PERSON] від А до Б землі [PERSON] , від Б до В дорога, від В до Г землі Боярин К, від Г до А дорога. Актом встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] та абрисом проведено встановлення і узгодження меж ділянки [PERSON] від від А до Б землі [PERSON] , від Б до В дорога, від В до Г землі [PERSON] , від Г до А дорога. Рішенням VI сесії V демократичного скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 18.01.2007 №47 «Про передачу безоплатно земельної ділянки у власність» вирішено передати безоплатно у власність земельну ділянку [PERSON] для обслуговування житлового будинку площею 0,24 га, розміщену по [ADDRESS] та передати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,38 га, розміщену по [ADDRESS] (Т.1 а.с.30, 68, 78, Т.2 а.с.16, Т.3 а.с.55, Т.4 а.с.231, 236, Т.5 а.с.17). Рішенням ХVI сесії V демократичного скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 25.11.2008 №160 «Про затвердження площ, уточнення земельної ділянки» вирішено затвердити уточнену площу земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] , які передані у приватну власність для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3879 га (Т.1 а.с.31,32, 69, Т.2 а.с.17, Т.3 а.с.55, Т.4 а.с.232, 237). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №241572 від 28.12.2009, планом меж земельної ділянки кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 та кадастровим планом земельної ділянки встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Баковецької сільської ради 6 сесії 5 скликання №47 від 18.01.2007, 16 сесії 5 скликання №160 від 25.11.2008 є власником земельної ділянки площею 0,0467 га у межах згідно з планом, яка розташована у [ADDRESS] з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства. По межі А-Б розташовані землі [PERSON] , по межі Б-В розташовані землі [PERSON] , по межі В.А. розташовані землі загального користування (дорога) (Т.1 а.с.11, 70, Т.5 а.с.60). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №241573 від 28.12.2009, планом меж земельної ділянки кадастровий номер 4621580300:04:004:0022 та кадастровим планом земельної ділянки встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Баковецької сільської ради 6 сесії 5 скликання №47 від 18.01.2007, 16 сесії 5 скликання №160 від 25.11.2008 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована у [ADDRESS] з цільовим призначенням обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. По межі А-Б розташовані землі [PERSON] , по межі Б-В розташовані землі загального користування (дорога), по межі В-Г розташовані землі [PERSON] , по межі Г-Д розташовані землі [PERSON] , по межі Д-А розташовані землі загального користування (дорога) (Т.1 а.с.10, 71, Т.2 а.с.18, Т.3 а.с.56, Т.4 а.с.97, Т.5 а.с.61). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №322199043 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 4621580300:04:004:0011, площею 0,0467 для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка кадастровий номер 4621580300:04:004:0022, площею 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку (Т.3 а.с.168-169, 179-180, 203-205, 224-225). Відповідно до державних актів серії ЯИ №241571 та серії ЯИ №241574 від 28.12.2009 [PERSON] на підставі рішення Баковецької сільської ради 6 сесії 5 скликання №47 від 18.01.2007, 16 сесії 5 скликання №160 від 25.11.2008 є власником земельних ділянок площею 0,1751 га та 0,1661 га у межах згідно з планом, які розташовані у с. Репехів Жидачівського району Львівської області з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства (Т.1 а.с.79, 80). За змістом договору дарування від 10.08.2009, зареєстрованого у реєстрі за №4409, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.09.2009 [PERSON] безоплатно передає у власність, а [PERSON] приймає у власність житловий будинок, позначений «А-1», який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Право приватної власності зареєстроване за [PERSON] 02.09.2009 (Т.1 а.с.7, Т.1 а.с.66, Т.2 а.с.161). Рішенням 14 сесії 6 скликання Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 12.11.2012 №165 вирішено надати дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації на земельну ділянку в с. Репехів розміром 0,14 га для обслуговування житлового будинку (Т.1 а.с.34, 67, Т.2 а.с.154, Т.5 а.с.62). За змістом листа Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 30.06.2017 [PERSON] в повній мірі передано ділянку для обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] та господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, з них 0,05 га для ОЖБ та 0,05 ріллі. [PERSON] має в своєму користуванні земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га в [ADDRESS] . [PERSON] було придбано господарство [PERSON] . На підставі роздержавлення в 1993 роках працівниками сільської ради було проведені обміри земельних ділянок для ОЖБ в с. Репехів. Земельна ділянка для ОЖБ [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,07 га, має проміри 54 метри довжини та 14 метрів ширини (Т.2 а.с.19, 155). Згідно з Актом від 02.08.2017 комісією Новострілищанської селищної ради проведено обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] та складено абрис цієї земельної ділянки. Обміри проведено рулеткою частину саду. Город не обмірювався, криниця зафіксована, але доступу не було (Т.1 а.с.36, Т.2 а.с. 152, Т.4 а.с.243, Т.5 а.с.49). З листа Відділу в Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.08.2017 вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована у [ADDRESS] видано [PERSON] на підставі «Технічного звіту із землеустрою при проведенні робіт по виготовленню Державного акта на право власності на земельну ділянку», виготовленого ПП «Картограф». Підставою для виготовлення даного звіту були рішення Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області VI сесії V демократичного скликання від 18.01.2007 №47 та рішення Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області ХVI сесії V демократичного скликання від 25.11.2008 №160 (Т.1 а.с.44). За змістом листа виконавчого комітету Новострілищанської селищної ради площа земельної ділянки по [ADDRESS] , яка за конфігурацією має форму чотирикутника, становить 0,0815 га (Т.1 а.с.35, 193, Т.2 а.с.153, Т.5 а.с.88). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 21.06.1954 (Т.2 а.с.20, Т.3 а.с.58). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.05.1970 (Т.2 а.с.21, Т.3 а.с.58). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу від 09.06.1990 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.06.1990. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (Т.2 а.с.22, Т.3 а.с. 63). Довідкою Баковецької сільської ради від 28.06.1994 №346 встановлено, що [PERSON] проживає в аварійному домі, який потребує ремонту (Т.2 а.с.31, Т.3 а.с.61). Відповідно до свідоцтв про смерть від 24.04.2018, [INFO] [PERSON] померла [INFO] у с. Репехів Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у с. Ременів Кам`янка-Бузький район Львівська область (Т.2 а.с.23, 24, Т.3 а.с.59). Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №52054720 від 25.05.2018 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (Т.2 а.с.28, Т.3 а.с.60). Відповідно до довідки Новострілищанської селищної ради №537 від 04.05.2018 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Разом нею до дня смерті за вказаною адресою були зареєстровані дочка [PERSON] до 05.08.2003 та онука [PERSON] до 16.08.1990. Від імені [PERSON] у виконкомі Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався (Т.2 а.с.29, Т.3 а.с.62). За змістом довідки Новострілищанської селищної ради №538 від 04.05.2018, господарству [PERSON] до проведення інвентаризації господарств присвоєно адресний номер [ADDRESS] . За адресним номером [ADDRESS] була закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,07 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (Т.2 а.с.30, 236, Т.3 а.с.62). Згідно з наданих розписок [PERSON] вбачається, що вона отримувала гроші від [PERSON] за продану хату, яку продала її мати [PERSON] та зобов`язується передати гроші матері (Т.2 а.с.32, Т.3 а.с.61). Довідкою Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 10.05.2018 №294 встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] 1970 р.н. (Т.2 а.с.33, Т.3 а.с.60). Відповіддю Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14.05.2018 встановлено, що згідно архівних відомостей в Кам`янка-Бузькій державній нотаріальній конторі не заведена спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] (Т.3 а.с.60) Відповідно до свідоцтва про смерть від 23.11.2018 [PERSON] помер [INFO] у м.Львів (Т.1 а.с.147). Згідно із заявою [PERSON] від 26.05.2017, посвідченою приватним нотаріусом Кміть Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №1053, [PERSON] проживала в с. Репехів Жидачівського району Львівської області від народження до 1979 року. Їх родинний будинок [PERSON] знаходився біля церкви. Межа між ділянками [PERSON] і [PERSON] проходила до скапу будинку [PERSON] . На їхньому подвір`ї знаходилася криниця, фруктове дерево яблуня, кущ бузку, на куті справа ріс горіх. Криниця знаходилася на відстані 1,0 м. від загорожі від [PERSON] на їхньому подвір`ї (Т.2 а.с.163, Т.4 а.с.225, Т.5 а.с.87) Згідно з розпискою від 22.03.2007 [PERSON] згідний віддати земельну ділянку орієнтовною площею 0,04 га, яка знаходиться по [ADDRESS] і була у його користуванні [PERSON] під розширенням ділянки під забудову. Віддача здійснена на вигідних спільних домовленостях і претензій не матиме. Розписка завірена Баковецькою сільською радою (Т.4 а.с.223). Відповідно до свідоцтва про смерть від 01.18.2002 [PERSON] помер [INFO] у с. Репехів Жидачівського району Львівської області (Т.4 а.с.223). Згідно з розпискою від 12.05.2008 [PERSON] добровільно відмовляється від земельної ділянки в с. Репехів Жидачівського району, орієнтовною площею 10 а, на користь [PERSON] у постійне користування (Т.4 а.с.224). Довідкою Новострілищанської селищної ради №803 від 07.06.2017, встановлено, що в господарстві в [ADDRESS] проживав [PERSON] , який помер [INFO] . До дня смерті [PERSON] проживав зі своїм сином [PERSON] . Заповіт від [PERSON] не посвідчувався (Т,4 а.с.224). ВК Бібрської міської ради Львівського району Львівської області листом від 16.08.2022, повідомила суд про те, що рішення виконавчого комітету Баковецької сільської ради про перепрофілювання земель у приватному секторі [ADDRESS] та [PERSON] , зокрема, зміни цільового призначення земель ОЖБ на ОСГ немає (Т.4 а.с.247). Листами від 06.07.2023 Бібрська міська рада Львівського району Львівської області повідомила, що за наявними погосподарськими книгами с. Репехів Баковецької сільської ради, які зберігаються в Новострілищанському старостаті, погосподарський облік за адресою [ADDRESS] вівся за користувачем [PERSON] (Т.4 а.с.228, 229, 233, 234, Т.5 а.с.18). Відповідно до висновку №02-23ДЕ судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі 443/776/17 за договором з [PERSON] від 16.08.2023: згідно опису меж земельної ділянки, к.н. 4621580300:04:004:0011, площа 0,0467га, ділянка межує з: А-Б землі [PERSON] ; Б-В землі [PERSON] , В-А землі загального користування (дорога). Згідно даного опису, ділянка по всій довжині осі Б-В межує з ділянкою [PERSON] . За фактом, на відрізку 15,16 м вона межує з ділянкою [PERSON] ; згідно плану території №3 (ФОП [PERSON] , 2023), ділянка к.н. 4621580300:04:004:0011, площа 0,0467 га, накладається на ділянку [PERSON] , площею 0,1000га (межа проходитиме неподалік фундаменту). Аналогічно, ділянка накладається і на кадастровий план (як проект), наданий ФОП [PERSON] , 2023, оскільки ділянка [PERSON] площею 0,1000 га на Плані території №3 відповідає кадастровому плану. Площа накладення 0,0181га; ділянка, кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 частиною накладається на ділянку по [ADDRESS] ( [PERSON] ) згідно погосподарської книги, а частиною на ділянку [PERSON] згідно кадастрового плану та плану території 3 (ФОП [PERSON] , 2023); криниця,\~що знаходиться\~за будинком\~ [ADDRESS] ,\~не входить\~в межі\~земельної ділянки\~по [ADDRESS] ,\~зображеної на\~абрисі ділянки\~від 02.08.2017,\~складеного Новострілищанською\~с/р.\~Ця криниця\~входить в\~межі земельної\~ділянки по\~ [ADDRESS] ,\~згідно її\~кадастрового плану,\~складеного ФОП\~ [PERSON] (Т.5 а.с.25-28, 36-39, 63-69). Відповідно до Акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 09.10.1995 встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель. Площа земельної ділянки становить 1815 кв.м. Земельна ділянка знаходиться в [ADDRESS] (Т.6 а.с.30). Листом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 05.03.2024 надано суду інформацію, за змістом якої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON] та [PERSON] з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] (Т.6 а.с.173). Свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких підприємство, у якому він був директором, виготовляло технічний звіт [PERSON] на земельні ділянки. Виїжджали на місце, робили обміри і виготовляли документи. Землевпорядники також виходили на місце та проводили обміри, вказували конфігурацію земельних ділянок, складали абриси. Заміри земельних ділянок робилися у присутності власника, представника сільської ради та суміжних землекористувачів. Землевпорядник абрис малював на око, без спецзасобів. Документи складалися на підставі замірів, які вони самі зробили. Плани земельних ділянок не складалися на місці, оскільки спочатку на місці отримували необхідні дані (конфігурацію), а потім формувалися плани на комп`ютері. Складаючи плани земельних ділянок відштовхувалися від абрисів. Земельні ділянки на місці показував землевпорядних із землекористувачем, де саме ставити точки. Точки були виставлені по огорожі. [PERSON] надав рішення органу місцевого самоврядування і для складання тех. звіту на той час цього було достатньо. Він не вникав у правильність і точність складання абрису. Відстані не відповідають в абрисі і кадастровому плані. Абрису на земельну ділянку для ведення ОСГ у тех. звіті немає. Межі на кадастровий план бралися по факту. Суміжні землекористувачі з`ясовувалися зі слів власника. На підставі замірів складався кадастровий план. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між позивачкою [PERSON] та відповідачами виникли через ухвалення органом місцевого самоврядування незаконних рішень, на підставі яких [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, що призвело до вилученням з її володіння на його користь частини належної їй земельної ділянки. Спірні правовідносини між третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] та відповідачами виникли через ухвалення органом місцевого самоврядування незаконних рішень, на підставі яких [PERSON] видано державні акти на право власності на земельні ділянки, що призвело до передачі йому належної їй земельної ділянки. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Земельного кодексу України, які діяли на час виникнення спірних правовідносин (далі ЗК України), Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон № 3613-VI), Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV), Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі Порядок), Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 17 липня 2000 року № 234. Так, відповідно до пункт 7 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно з приписами частина 2 статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Положеннями пунктів «б», «в» частини 1 статті 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; За змістом приписів статті 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до положень частини 1, 3, 5 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Частинами 1, 2 статті 118 ЗК України (яка діяла на час ухвалення оспорюваних рішень) передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. За змістом частин 6-10 статті 118 ЗК України (які діяли на час ухвалення оспорюваного рішення від 18.01.2007) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. ( Частина дев`ята статті 118 в редакції Закону N 1626-IV 1626-15 від 18.03.2004 ) Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Відповідно до приписів частин 6-10 статті 118 ЗК України (які діяли на час ухвалення оспорюваного рішення від 25.11.2008) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п`ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Згідно з вимогами частин 1, 4, 5, 7, 10 статті 151 ЗК України (які діяли на час ухвалення оспорюваного рішення від 25.11.2008) особи, зацікавлені у вилученні (викупі), виборі земельних ділянок, зобов`язані погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для вилучення (викупу), умови їх вилучення (викупу), а також розміри земельної ділянки, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об`єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельних ділянок до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Клопотання щодо вибору місця розташування земельних ділянок за рахунок земель, вилучення (викуп) яких провадиться Кабінетом Міністрів України та Верховною Радою Автономної Республіки Крим, подаються відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. До заяви (клопотання) додаються: а) обґрунтування необхідності вилучення (викупу) та/або відведення земельної ділянки; б) позначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами; в) засвідчена нотаріально письмова згода землекористувача (землевласника) на вилучення (викуп) земельної ділянки (її частини) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (викупу) земельної ділянки та умов її вилучення (викупу); г) копія установчих документів для юридичних осіб, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу. Відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування згідно із своїми повноваженнями розглядає заяву (клопотання) і в тижневий строк з дня її реєстрації направляє її копії на розгляд територіальних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронних і санітарно-епідеміологічних органів, а також до відповідних територіальних органів виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду). Зазначені органи протягом трьох тижнів з дня одержання заяви (клопотання) надають відповідній сільській, селищній, міській, районній, обласній раді чи Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевій державній адміністрації висновок про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві (клопотанні), граничні розміри земельної ділянки та її площу, склад угідь земель, вимоги щодо відведення земельної ділянки. Після отримання висновків органів, зазначених у частині сьомій цієї статті, про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві (клопотанні), та рішення Верховної Ради України (у разі необхідності) відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, згідно із своїми повноваженнями, у двотижневий строк розглядає матеріали вибору земельної ділянки і приймає рішення про затвердження зазначених матеріалів та надає дозвіл і вимоги на розроблення проекту відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову. Нормою частини 2 статті 120 ЗК України (у редакції на час укладення договору дарування будинку від 10.08.2009) встановлювалося, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Аналогічна за змістом норма містилася у частині 2 статті 377 ЦК України. За змістом норми частин 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина 1 статті 155 ЗК України). Відповідно до положень пункту 2 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону № 3613-VI земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Згідно з приписами частини 3 статті 26 Закону № 1952-IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону. За змістом підпункту 3 пункту 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Відповідно до приписів пункту 57 Порядку поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку. Інструкція по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджена наказом Міністерства статистики України від 22.02.95 р. №48, передбачала обов`язкове ведення обліку землі в приватній власності та користуванні громадян, про що у погосподарській книзі за відповідним домогосподарством було передбачено окремий розділ IV. «Земля в приватній власності та користуванні громадян». Інструкція з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 17 липня 2000 року № 234 (чинна на час виникнення спірних правовідносин), так само передбачала обов`язкове ведення погосподарського обліку землі в приватній власності та користуванні громадян. Зокрема, у пункті 33 Інструкції зазначалося, що щодо домогосподарства записується вся земельна площа різного цільового призначення за станом на 1 січня, що перебуває у власності і користуванні, включаючи землі, що взяті в оренду. Ці землі використовуються: для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель; для ведення особистого підсобного господарства; для товарного сільськогосподарського виробництва, з виділенням земельних часток (паїв) та земель, що взяті в оренду. Дані про розмір наданих земель виписуються з відповідного розділу земельнокадастрових книг, Державного акта, що засвідчує право володіння землею, рішення районної ради, договорів оренди землі. За змістом частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина 1, 2 статті 1223 ЦК України). Нормами частини 2, 3 статті 1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з приписами частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). Відповідно до пункту 12 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. У подальшому строк дії карантину постійно продовжувався аж до ухвалення КМУ постанови від 27 червня 2023 р. № 651, якою було відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] . За цим домогосподарством у погосподарській книзі обліковувалася земельна ділянка, розмір якої станом на 2007 рік становив 0,10 га. Станом на 2008 та 2009 роки розмір цієї земельної ділянки не змінювався. Рішеннями Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 18.01.2007 №47 та від 25.11.2008 №160 [PERSON] вирішено передати безоплатно у власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3879 га. 10.09.2009 [PERSON] подарувала належний їй житловий будинок [PERSON] , оформивши відповідний договір дарування. Рішенням Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 12.11.2012 №165 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації на земельну ділянку в с. Репехів розміром 0,14 га для обслуговування житлового будинку. Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 16.08.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 4621580300:04:004:0011, площею 0,0467 га, накладається на ділянку [PERSON] , площею 0,1000га. Площа накладення 0,0181га. Крім цього, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] згідно з даними погосподарської книги рахувався за [PERSON] . Також, за цим домогосподарством обліковувалася земельна ділянка розміром 0,05 га. За життя [PERSON] особистого розпорядження (заповіту) не зробила. Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] . Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 16.08.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 4621580300:04:004:0011 частиною накладається на ділянку по [ADDRESS] ( [PERSON] ) згідно з погосподарською книгою. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позовів. Щодо належності суб`єктивного складу відповідачів у цій справі. Суд зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Суд зауважує, що позивачі [PERSON] та [PERSON] визначили відповідачами у справі [PERSON] , [PERSON] , Бібрську міську раду Львівського району Львівської області та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області. Виходячи зі змісту та характеру спірних правовідносин, суд зазначає, що спір у позивачів виник з Баковецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, яка ухвалила оспорювані рішення, правонаступником якої є Бібрська міська рада Львівського району Львівської області, та [PERSON] , який набув у власність спірні земельні ділянки на підставі зазначених оспорюваних рішень, отримавши на своєї ім`я відповідні державні акти, спадкоємцем майна після смерті якого став [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги за законом всіх прав та обов`язків [PERSON] . [PERSON] у розумінні приписів статті 1261 ЦК України також вважалася спадкоємцем всіх прав та обов`язків спадкодавця [PERSON] на рівні з [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом (як його дружина), однак відповідно до даних (інформації) Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, у якій заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , відповідачка [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] , відтак у силу положень статті 1273 ЦК України вона вчинила безумовну і беззастережну дію, переставши, тим самим, бути спадкоємцем. Фактичних даних про те, що зазначена відмова у встановленому законом порядку була відкликана [PERSON] , матеріали справи не містять. Зазначена вище інформація, надана Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, який підтверджує обставину відмови [PERSON] від спадщини після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Водночас, будь-яких доказів на спростування цієї інформації позивачами не надано. З огляду на викладене та зважаючи на те, що [PERSON] не є спадкоємцем прав та обов`язків [PERSON] , вона є неналежним відповідачем у цій справі, тому у задоволенні позовних вимог до неї слід відмовити. Також, позивачі визначили одним із відповідачів у цій справі Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, не зазначивши обставин порушення останнім їхніх прав та не навівши нормативного обґрунтування протиправності дій цього відповідача, фактично оспорюючи правомірність дій інших відповідачів у справі щодо набуття права власності на земельні ділянки, визначені спірними актами (висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158 гс18). За наведених обставин, суд вважає Головне управління Держгеокадастру у Львівській області неналежним відповідачем у цій справі, тому у задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] до відповідачів [PERSON] та Бібрської міської ради Львівського району Львівської області. Суд погоджується з аргументами сторони позивачки [PERSON] , вважає їх належним чином обґрунтованими та мотивованими. Так, суд зауважує, що в усіх сільських радах вівся погосподарський облік згідно з формами первинного обліку, які затверджувалися уповноваженим органом. Однією із форм такого обліку була Погосподарська книга. Погосподарська книга це документ, який містить записи про власника житла і відомості про членів його сім`ї, характеристику будинку з елементами експлікацій, його адресу, дані про земельну ділянку і її відведення. Самі записи у погосподарських книгах визнаються актами органів влади (публічними актами), що підтверджують право приватної власності (правові висновки, зроблені Верховним судом України у постанові від 18 грудня 2013 року в справі №6-137цс13 та Верховним Судом у постанові від 06 листопада 2019 року в у справі № 559/375/16-ц (провадження №61-31049 св 18). З наведеного, суд виснує, що інформація, яка міститься у погосподарських книгах, є достатнім та достовірним підтвердження належності особам житлових будинків, а також закріплених за ними площ земельних ділянок. За житловим будинком [ADDRESS] у погосподарській книзі з 2007 по 2009 роки включно обліковувалася земельна ділянка площею 0,10 га, яка перебувала у користуванні власника цього будинку [PERSON] . Ця обставина сторонами не заперечувалася. Фактичних даних, які б свідчили про те, що [PERSON] відмовилася від права користування цією земельною ділянкою або така вилучалася у неї у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, відтак суд доходить висновку, що станом на 10.09.2009 (дату укладення договору дарування) [PERSON] залишалася користувачем зазначеної земельної ділянки і в силу прямих приписів ЗК України до [PERSON] перейшло не тільки право власності на житловий будинок за договором дарування, але також право користування цією земельною ділянкою. Відсутність заперечень з боку колишнього власника [PERSON] щодо дій [PERSON] по отриманню у власність земельних ділянок, до складу однієї з яких увійшла належна їй на праві користування частина земельної ділянки, жодним чином не позбавляє права нового власника [PERSON] заперечувати такі дії, оскільки, як зазначалося судом вище, частина облікованої за будинком [ADDRESS] земельної ділянки вибула з користування [PERSON] не у встановлений законом спосіб. Також, суд зауважує, що наявний у матеріалах справи висновок судового експерта від 16.08.2023 є належним та допустимим доказом, оскільки містить інформацію, яка стосується предмета доказування, складений уповноваженою особою (судовим експертом), який має необхідний рівень спеціальних знань, на підставі діючих вимог законодавства. Наведені представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] аргументи не спростовують висновків, до яких дійшов судовий експерт, та не породжують обґрунтованих сумнівів у їх достовірності (відповідності дійсним обставинам справи). Зазначеним висновком встановлено наявність накладення на належну [PERSON] на праві користування земельну ділянку і ця обставина не спростована стороною відповідачів жодними фактичними даними. Таким чином, суд доходить переконання про наявність порушеного речового права [PERSON] оспорюваними рішеннями, оскільки цими рішеннями вирішено питання про безоплатну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, до складу якої увійшла частина належної [PERSON] на праві користування земельної ділянки. Суд зазначає, що вимога про визнання оспорюваних рішень незаконними може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовних вимог про визнання рішень незаконними є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц (провадження №14-140цс18, від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження №14-256 цс 18). Отже, підсумовуючи викладене, суд виснує, що оспорювані рішення Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №47 від 18.01.2007 та №160 від 25.11.2008 порушують права [PERSON] , а відтак такі слід визнати незаконними. Також, суд зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду України, сформульованих у постановах від 22 травня 2013 року у справі № 6-33цс13 і від 1 липня 2015 року у справі № 6-319цс15, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності та видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можна визнавати як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності визнається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. За наведених обставин, а також зважаючи на те, що підставою видачі оспорюваного державного акта серії ЯИ №241572 від 28.12.2009 є рішення Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №47 від 18.01.2007 та №160 від 25.11.2008, які судом визнані незаконними, цей державний акт слід визнати недійсним. Позовні вимоги [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0011 та скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки відповідають вимогам законодавства та сприяють ефективному захисту порушеного права [PERSON] . Аргументи представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які, по суті, зводяться до відсутності порушеного права позивачки [PERSON] , повністю спростовуються безпосередньо дослідженими судом доказами та встановленими судом дійсними обставинами справи, а відтак ці аргументи суд вважає необґрунтованими. Суд не вважає за необхідне надавати оцінку всім аргументам сторони позивачки [PERSON] , оскільки такі не впливають на висновки суду по суті спору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Суд зауважує, що такого порядку надання показань як показання свідків, надані в нотаріальній конторі та посвідчені нотаріусом, цивільним процесуальним законодавством не передбачено. Надання показань свідків шляхом посвідчення таких нотаріусом не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання свідкам стосовно обставин справи, відтак суд визнає показання свідка [PERSON] , посвідчені 26.05.2017 приватним нотаріусом Кміть Л.І. та зареєстровані у реєстрі за №1053, недопустимим доказом (висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, зробленого у постанові від 20 травня 2020 року в справі №200/17947/16-ц (провадження № 61-11275св19). Щодо позовних вимог третьої особи [PERSON] до відповідачів [PERSON] та Бібрської міської ради Львівського району Львівської області. Суд погоджується з аргументами сторони позивачки [PERSON] , вважає їх належним чином обґрунтованими та мотивованими. Так, згідно із записами у погосподарської книзі житловий будинок [ADDRESS] станом на 2006-2008 роки рахувався за [PERSON] . Також, відповідно до записів зазначеної погосподарської книги за цим будинком станом на 2006-2008 роки обліковувалася земельна ділянка площею 0,05 га, яка перебувала у користуванні власника цього будинку [PERSON] . Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження придбання [PERSON] належного [PERSON] зазначеного вище домоволодіння, а лист Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 30.06.2017, який містить про це інформацію, не є належним, допустимим і достовірним доказом на підтвердження цієї обставини. Наявна у справі розписка, написана [PERSON] , у якій вона добровільно відмовляється від земельної ділянки в с. Репехів Жидачівського району, орієнтовною площею 10 а, на користь [PERSON] , датована 12.05.2008. Суд зауважує, що станом на цю дату власником житлового будинку по [ADDRESS] (до інвентаризації [ADDRESS] та користувачем земельної ділянки, яка обліковувалася за цим домогосподарством, була мати [PERSON] [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не була наділена жодним правом розпоряджатися будь-яким нерухомим майном за цією адресою, у тому числі вчиняти дії щодо відмови від зазначеної земельної ділянки. Таке право вона набула лише після смерті своєї матері [PERSON] 23.04.2012 як спадкоємиця першої черги за законом, відтак зазначена розписка є неналежним доказом. Фактичних даних, які б свідчили про те, що [PERSON] відмовилася від права користування вказаною земельною ділянкою або така вилучалася у неї у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, відтак суд доходить висновку, що станом на час ухвалення оспорюваних рішень Баковецької сільської ради [PERSON] залишалася власником житлового будинку [ADDRESS] та користувачем закріпленої за цим домогосподарством земельної ділянки площею 0,05 га. Суд звертає увагу на те, що оскільки [PERSON] за життя заповіту не складала, тому спадкування відбулося за законом у порядку, встановленого ЦК України. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як дочка спадкодавиці, постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Фактичних даних, які б підтверджували заявлення [PERSON] про відмову від спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, матеріали справи не містять. Відтак, суд зазначає, що в силу положення частини 3 статті 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, до складу якої увійшли усі належні [PERSON] права та обов`язки, зокрема право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений та яка необхідна для його обслуговування. Окрім іншого, суд зауважує, що згідно з даними погосподарської книги за домогосподарством [PERSON] по [ADDRESS] станом на 2007 рік та 2008 рік включно обліковувалася земельна ділянка площею 0,54 га, з яких: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,16 га, площа сільськогосподарських угідь 0,38 га. Водночас, матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували законність збільшення площ вказаних земельних ділянок у цей період (на час ухвалення оспорюваного рішення Баковецької сільської ради №160 від 25.11.2008) до розмірів 0,25 га та 0,3879 га відповідно. Висновком судового експерта від 16.08.2023 встановлено, зокрема, наявність накладення ділянки з кадастровим номером 4621580300:04:004:0011 частиною на ділянку по [ADDRESS] ( [PERSON] ) згідно з погосподарською книгою. Також, дослідженими судом доказами встановлено, що інша частина належної [PERSON] на праві користування земельної ділянки, на якій, зокрема, розташовувався будинок [ADDRESS] повністю увійшла у земельну ділянку з кадастровим номером 4621580300:04:004:0022. Ця обставина не заперечувалася стороною відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, суд доходить переконання про наявність порушеного речового права [PERSON] оспорюваними рішеннями, оскільки цими рішеннями вирішено питання про безоплатну передачу у власність [PERSON] земельних ділянок, до складу яких повністю увійшла земельна ділянка площею 0,05 га, з розташованим на ній домоволодінням [ADDRESS] . Отже, підсумовуючи наведене та зважаючи на викладені раніше мотиви, суд виснує, що оспорювані рішення Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №47 від 18.01.2007 та №160 від 25.11.2008 порушують права [PERSON] , а відтак такі слід визнати незаконними. Також зважаючи на те, що підставою видачі оспорюваних державних актів серії ЯИ №241572 від 28.12.2009 та серії ЯИ №241573 від 28.12.2009 є рішення Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №47 від 18.01.2007 та №160 від 25.11.2008, які судом визнані незаконними, ці державні акти слід визнати недійсними. Позовні вимоги [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4621580300:04:004:0022 та скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки відповідають вимогам законодавства та сприяють ефективному захисту порушеного права [PERSON] . Аргументи представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які, по суті, зводяться до відсутності порушеного права позивачки [PERSON] , повністю спростовуються безпосередньо дослідженими судом доказами та встановленими судом дійсними обставинами справи, а відтак ці аргументи суд вважає необґрунтованими. Суд не вважає за необхідне надавати оцінку всім аргументам третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] , оскільки такі не впливають на висновки суду по суті спору. З огляду на викладене, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим. Водночас, представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] у відзивах на позовну заяву [PERSON] заявлено про застосування позовної давності до вимог останньої. Представником [PERSON] наведено відповідні аргументи щодо обізнаності її довірительки про порушення її права, зокрема зазначено, що про порушення права [PERSON] дізналася у 2017 році, коли [PERSON] загородив її будинковолодіння і частину сусіднього будинковолодіння, належного [PERSON] . Суд зауважує, що як у позовній заяві [PERSON] , так і представником останньої у судовому засіданні стверджувалося, що про порушення права [PERSON] довідалася 22.05.2017, у зв`язку з демонтажем [PERSON] загорожі, яка стояла на спільній межі її земельної ділянки і земельної ділянки [PERSON] , та переміщенні спільної межі у бік її присадибного будинку. При цьому, суд зазначає, що ця обставина стороною відповідачів не заперечувалася. Відтак, виходячи з наведеного, суд виснує, що [PERSON] про порушення її права стало відомо саме 22.05.2017. Загальний строк позовної давності за викладених обставин мав сплисти 22.05.2020. Однак, в силу приписів пункту 12 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України такий продовжився на строк дії карантину, який був установлений на всій території України з 12.03.2020 та безперервно діяв до 30.06.2023. Позовна заява [PERSON] була подана до суду 17.08.2021, тобто під час безперервної дії карантину, відтак [PERSON] не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Суд звертає увагу на те, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельних ділянок, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку, є підставою, передбаченою законом, для закриття відповідних поземельних книг. Розподіл між сторонами судових витрат. Щодо судового збору. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України: сплачений позивачкою [PERSON] судовий збір у сумі 3\~492,00 грн (Т.1 а.с.1, 61, Т.4 а.с.78, 217) підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області на користь позивачки у повному обсязі (по 1\~746,00 грн з кожного); сплачений [PERSON] судовий збір у сумі 3\~426,40 грн (Т.2 а.с.8, Т.5 а.с. 133, 151, 227) підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області на користь позивачки у повному обсязі (по 1\~713,20 грн з кожного). Щодо витрат на залучення спеціаліста та проведенням експертизи. Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Нормами частини 3, 6 статті 139 ЦПК України встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. На підтвердження вартості понесених стороною позивачки [PERSON] витрат у сумі 4\~000,00 грн, пов`язаних із залученням спеціаліста (роботи із землеутрою), а також вартості проведеної стороною позивачки [PERSON] експертизи у сумі 10\~000,00 грн, надано копії відповідних квитанцій (а.с.Т.6 а.с.200). З огляду на викладене та зважаючи на вимоги пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України ці суми підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області на користь позивачки у повному обсязі (по 7\~000,00 грн з кожного). Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000,00 грн, які сторона позивачки [PERSON] просить стягнути з відповідачів, підтверджуються витягом з договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.02.2023, у якому сторонами передбачено фіксований гонорар у сумі 20\~000,00 грн (Т.6 а.с.201); акт приймання правничої допомоги (виконаних робіт) згідно договору від 07.02.2023, у якому сторони дійшли згоди щодо наданої адвокатом правничої допомоги і якої саме (Т.6 а.с.202); копії квитанцій про сплату [PERSON] гонорару у сумі 20\~000,00 грн (Т.6 а.с.199). Представником відповідачів подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якого покликаючись на те, що заявлені позивачкою [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20\~000,00 грн є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг (підготовка однієї заяви про уточнення позовної заяви та заяви про зміну предмета позову, складання одних письмових заперечень та пояснень в рамках розгляду цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже, зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося тривалий період часу). Також ці витрати не відповідають критерію реальності та розумності їх розміру. Справа є максимально простою й не потребує спеціальних знань у громадянина. Крім того, у витязі з договору від 07.02.2023, який було подано до суду, не вказано, як саме формується ціна на професійну правничу допомогу (послуги) адвоката: погодинна оплата, роботи адвоката чи фіксована, тобто без зазначення часу, затраченого адвокатом на надання таких послуг, і що саме ціна 20\~000 грн є фіксованою, а не погодинною. Оцінивши аргументи сторін, суд відхиляє аргументами представника відповідачів щодо легкості цієї справи виходячи з того, що у судовій практиці земельні спори відносяться до категорії складних справ. Про складність цієї справи свідчать, зокрема, обсяг здобутих у справі доказів та час, необхідний для їх здобуття, кількість процесуальних дій, вчинених сторонами та судом, а також кількість судових засідань, в яких сторони взяли участь. Крім цього, суд не погоджується з аргументами представника відповідачів щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу із наданими адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на їх надання, реальності надання цих послуг та розумності їх розміру, а також відсутності у договорі зазначення, як саме формується ціна на професійну правничу допомогу, виходячи з того, що представником позивачки [PERSON] адвокатом Мельницькою Г.В. проведено об`ємний та змістовний обсяг робіт як представником сторони позивачки (кількість судових засідань, в яких вона взяла участь, та час проведений у цих засіданнях, з урахуванням також часу, витраченого нею на доїзд до суду; кількість вчинених процесуальних дій (зокрема, підготовка та подання заяв, заявлення клопотань), які судом взяті до уваги як обґрунтовані). Також, суд звертає увагу на те, що у договорі про надання правової (правничої) допомоги від 07.02.2023 сторонами передбачено саме фіксований гонорар у сумі 20\~000,00 грн, розмір якого визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial