Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача АТ «Українська залізниця» та просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 21\~800,00 грн. (одноразового заохочення до ювілейної дати у сумі 10\~900,00 грн.), посилаючись на порушення вимог трудового законодавства. В обґрунтування вимог зазначено, що він працював на посаді чергового локомотивного депо та 01.12.2022 звільнений з посади у зв`язку з виходом на пенсію вперше за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки відповідача від 04.01.2023 №1 позивачу нараховано одноразове заохочення до ювілейної дати в сумі 10\~900,00 грн. Однак, при звільненні йому його не було виплачено. У зв`язку з чим, позивач вважає, що відповідач має виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. З 02.12.2022 по 28.02.2023 минуло 90 календарних днів. Відповідно до довідки відповідача середній заробіток позивача складає 837,05 грн. на день. Тому за 90 календарних днів середній заробіток складатиме 75\~334,50 грн. Але з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, позивач вважає за доцільне зменшити розмір середнього заробітку до подвійного розміру заборгованості. Ухвалою суду\~від 09\~березня 2023\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05 червня 2023 року до суду представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що представник заперечує проти задоволення позовних вимог, не визнаючи їх, просила відмовити у задоволенні позову. Також 19 лютого 2024 року представником відповідача [PERSON] до суду подано письмові пояснення та 12 березня 2024 року додаткові письмові пояснення по справі. Крім того, 12 березня 2024 року представником відповідача [PERSON] до суду подана заява про залишення позову без розгляду, яка протокольною ухвалою від 12.03.2024 залишена без задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача\~ [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову не визнала та просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових заперечень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, наказом (розпорядженням) №663/ОС від 14.11.2022 [PERSON] звільнено з посади чергового локомотивного депо (основного) Структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 7). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року у справі №211/972/23, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року, стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.12.2022 по день винесення рішення (08.05.2022) у сумі 30\~000,00 грн. (а.с. 82-84, 85-87). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року у справі №211/5047/23 стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.05.2023 по 11.08.2023 (включно) у сумі 30\~000,00 грн. (Єдиний державний реєстр судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/Review/114918488). Однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року рішення у справі №211/5047/23 скасовано та ухвалено нове рішення: В задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні відмовити, оскільки [PERSON] \~просив стягнути\~середній заробіток\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 09.05.2023\~по 11.08.2023,\~в розмірі\~79\~519,75\~грн.,\~тобто за\~період,\~який перевищує\~встановлений ст.117\~КЗпП України\~шестимісячний строк (Єдиний державний реєстр судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/Review/118146181). Також Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 січня 2023 року у справі №211/7882/23 ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні з мотивів заявлення позивачем позовних вимог поза межами визначеного законодавцем шестимісячного строку (а.с. 88). Як вбачається з рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року у справі №211/7882/23, одноразову грошову допомогу відповідачем було нараховано позивачу у вересні 2023 року у сумі 145\~575,64 грн. та виплачено 15 вересня 2023 року; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні нарахований у липні 2023 року у сумі 30\~000,00 грн. та виплачений 31 липня 2023 року (а.с. 88). У судовому засіданні представником відповідача підтверджено факт не виплати позивачу одноразового заохочення до ювілейної дати у сумі 10\~900,00 грн. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені уст. 116 КЗпП України. Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною першою ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Отже, відповідно до змін, внесених у ст. 117 КЗпП України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022, середній заробіток має бути стягнутий не більше як за шість місяців затримки розрахунку за умови відсутності спору про розмір заборгованості. Між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо самого розміру заборгованості. Позивач, як на підставу задоволення свої позовних вимог, посилається на невиплату відповідачем з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. При цьому даний факт відповідачем не заперечується. Однак, суд не може погодитися з позовними вимогами позивача, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року у справі №211/5047/23 було стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.05.2023 по 11.08.2023 (включно) у сумі 30\~000,00 грн. Та як вже було зазначено вище на виконання рішення суду у справі №211/5047/23 нарахований позивачу у липні 2023 року у сумі 30\~000,00 грн. та виплачений 31 липня 2023 року. Отже, порушені права позивача вже було захищено у такий спосіб. Тому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, не може бути стягнутий з відповідача повторно. Звісно позивач не обмежений правом подання до суду позовів щодо кожної окремої виплати, яка була нарахована, але не виплачена роботодавцем при звільненні. Однак, середній заробіток за весь час затримки при звільненні може бути присуджено до стягнення один раз задля уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Суд, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи заперечення відповідача, викладене у відзиві на позов, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed