Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У серпні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточненої редакції позовної заяви, просила визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 12 вересня 2015 року із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 07 грудня 2018 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати з позивачкою. Спроби налагодити сімейні стосунки виявилися невдалими. З 2020 року відповідач погрожує, що позбавить позивачку батьківських прав, відбере дитину, погрожує посадити за грати, оскільки він колишній прокурор. Відповідач вчиняв домашнє насильство на очах у дитини, влаштовує скандали, кричить, ображає і принижує позивачку. Позивачка є фізичною особою-підприємцем, працює, має достатній дохід, має власне житло, з дня народження доньки постійно піклується про її розвиток, донька прив`язана саме до неї, зможе забезпечити якнайкраще виховання та умови для проживання доньки, забезпечити стабільні і гармонійні умови для її життя в родині. Тому просить задовольнити її позов у повному обсязі. Ухвалою судді від 01 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального провадження. 14 вересня 2023 року від відповідача надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких вказав що позов визнає. Разом з тим повідомив, що йому не відомо де проживає його дитина. Усі конфлікти між ним та позивачкою виникають через перешкоди відповідачу у спілкуванні з донькою. Позивачка не має власного доходу, а тому відповідач акцентує увагу на достатньому рівні життя дитини. Також повідомив, що коли позивачка проживала з [PERSON] , дитину було влаштовано до дитячого табору, проте забирати її мусив відповідач. Також повідомив, що донька ночувала за місцем мешкання [PERSON] , де проживає його матір, відносно якої в суді перебуває кримінальне провадження. Просить надати належну оцінку викладеним у поясненнях обставинам. Ухвалою суду від 26 березня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Олійник О.А. підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Маймор А.В. у судовому засіданні пояснила, що вважає що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю предмета спору. Вказала, що відповідач ніколи не намагався змінити місце проживання дитини та не заперечує проти проживання доньки з матір`ю, а тому відповідач та його представник наполягали на закритті провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Новомосковської міської ради, як орган опіки та піклування, у судове засідання не з`явився, надіслав суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, а також заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2015 року (а.с.9), який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року у справі №183/5411/18 розірвано (а.с.11). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). На підставі судового наказу №183/2822/22, виданого 04.11.2022 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто аліменти на корить [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Згідно довідки від 23.03.2021, позивачка разом з донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). В акті від 19.08.2023, складеному головою квартального комітету №16 за участю сусідів, зазначено, що позивачка проживає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу (а.с.53). На підтвердження тієї обставини, що позивачкою створено належні умови для розвитку дитини суду надано залікову класифікаційну книжку; лист студії спортивного танцю «5 steps», у якому зазначено, що мама систематично опікується дитиною та її успіхами відвідує батьківські збори, купує тренувальний одяг та взуття, сплачує внески; лист з творчого колективу Littl Blues, у якому зазначено, що мама підтримує доньку у її успіхах та бажаннях, вчасно сплачує внески, купує необхідні речі; договір про надання послуг з ФОП [PERSON] «Освітній центр Westview», укладений позивачкою щодо надання освітніх послуг доньці сторін (а.с.59-63). Також суду надано висновок щодо емоційного стану [PERSON] та особистої прихильності кожного з батьків від 05.10.2023 (а.с.66). У цьому висновку зазначено, що мати дитини та вітчим [PERSON] оточили дитину любов`ю та турботою, поряд з ними дитина відчуває себе захищеною та задоволеною. Для [PERSON] характерна чутливість та вразливість, будь-які негативні зміни у психологічному кліматі сім`ї та оточенні будуть відображатися на емоційному стані дитини. Між матір`ю та донькою сформовані довірливі стосунки, мати відіграє значну роль у житті доньки. Дитина не виявляє бажання спілкуватися з батьком, прихильність до нього відсутня (а.с.66). 23.02.2023 дитині встановлено діагноз антено-невротичний синдром, порушення сну (а.с.67). Органом опіки та піклування надано висновок щодо розв`язання спору, у якому зазначено про доцільність визначення місця проживання дитини сторін з матір`ю. Для підготовки висновку залучено установи, які займаються питанням соціального захисту дітей; отримано психолого-педагогічну характеристику з гімназії № 15 , в якій зазначено що [PERSON] отримує допомогу у навчанні від мами, яка відвідує батьківські збори, присутня під час дистанційних уроків, переймається навчанням та вихованням доньки; здійснено відвідування родини за місцем проживання по [ADDRESS] , складено акт оцінки потреб сім`ї та висновок щодо емоційного стану [PERSON] та особистої прихильності до кожного з батьків від 09.10.2023; досліджено інформацію від медичного закладу, у якому зазначено, до [PERSON] проживає з матір`ю, саме мати звертається до сімейного лікаря з питань лікування, проведення планових щеплень та оздоровлення доньки; проведено обстеження житлово-побутових умов, встановлено що санітарно-гігієнічний стан житла задовільний, є всі зручності, сучасні меблі, побутова техніка, для дівчинки є спальне місце, письмовий стіл, шафа, комод, достатньо одягу та взуття, іграшок; встановлено, що позивач приділяє багато часу для всебічного розвитку своєї доньки. Також спеціалісти служби у справах дітей обстежили умови проживання батька дитини, за місцем проживання створено належні умови у разі залишення у нього дитини, в квартирі є дитячі іграшки, книжки, шкільне приладдя, відповідач є військовослужбовцем, має стабільний дохід, своєчасно сплачує аліменти, за місцем служби характеризується позитивно. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.97-100). Висновок є достатньо обґрунтованим і мотивованим, підстави не погоджуватися з ним у суду відсутні. Як установлено судом, між сторонами склалися неприязні стосунки, про що свідчить постанова від 19.07.2022 у справі №183/3057/22 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, якою закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; постанова від 11.10.2023 у справі №183/9496/23, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП Надані позивачкою роздруківки листування (а.с.18-21) суд не приймає як докази, оскільки з них неможливо достовірно встановити з ким відбувалося таке листування, зазначені докази не відповідають вимогам допустимості та не беруться судом до уваги. Також, ухвалою суду від 29.04.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судом відмовлено у дослідженні змісту дисків з написами «Диск звукозапису розмови між [PERSON] та [PERSON] » (а.с.28,29,30) на підставі ст.31 Конституції України у зв`язку з відсутністю згоди відповідача на розкриття таємниці приватного спілкування та відсутністю відомостей, які б достовірно свідчили про особи співрозмовників. Вирішуючи спір між сторонами, суд керується наступними нормами права. Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статі 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 Сімейного кодексу України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Визначення місця проживання дітей для позивача є способом захисту її прав як матері, яка самостійно займається їх утриманням та вихованням. З урахуванням викладеного, та враховуючи, що батьки малолітньої [PERSON] проживають окремо, на даний час фактично дитина проживає разом з матір`ю, позивачка добросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків, суд вважає що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю обґрунтовані та підлягають задоволенню. Обставин, які свідчать про те, що між сторонами відсутній спір про місце проживання дитини, судом не встановлено. Про наявність спору свідчить, зокрема, зміст поданих відповідачем письмових пояснень. Сама по собі відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем, тобто матір`ю дитини не може свідчити про те, що між сторонами був відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини на час звернення позивача до суду із цим позовом, а також на час вирішення цього клопотання, а тому ухвалою суду від 30.04.2024 у задоволенні клопотання про закриття провадження відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. При цьому слід зауважити, що подані відповідачем 14.09.2023 письмові пояснення, у яких він вказав що визнає позов, суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки зміст поданих письмових пояснень свідчить про протилежне. Тому при розподілі судових витрат не підлягають застосуванню положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved