Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 04.01.2024 р. надійшов позов Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №200296973222 від 13.07.2021 року та №1002071761101 від 14.01.2022 року у розмірі 120 311,38 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2\~684 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що АТ «Перший Український міжнародний банк» 13.07.2021 року на підставі кредитного договору №200296973222 видало [PERSON] кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 3 000 грн., який в подальшому було збільшено до 13800 грн. 14.01.2022 року за кредитним договором №1002071761101 видано кредит у сумі 80\~000 грн. Відповідач не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість, яка станом на 29.10.2023 становить 120\~311,38 грн. Ухвалою суду від 09.01.2024 справа прийнята до провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. У судові засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник АТ «ПУМБ» в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судові засідання 13.02.2024, 10.04.2024 та 08.05.2024 року не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зазначену в позові та підтвердженої відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.52). На адресу суду повернулись поштові конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.57,58). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду остання не подавала. Згідно з положеннями ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що\~даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 13.07.2021 року [PERSON] підписала заяву №200296973222 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У заяві вказано, що [PERSON] підписанням вказаної заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджуюся з тим, що можу обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку) (а.с.3-4) На підставі кредитного договору №200296973222 позивачем видано [PERSON] кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 3 000 грн., який в подальшому було збільшено до 13800 грн. 14.01.2022 року за кредитним договором №1002071761101 відповідачці видано кредит у сумі 80\~000 грн.(а.с.6 звор.стор-31). Згідно платіжної інструкції від 14.01.2022 року [PERSON] отримала суму у розмірі 80\~000 грн. (а.с.35) На а.с.39 звор.стор.-47знаходиться виписка за договором. 31.10.2023 року відповідачу направлена письмова вимога (повідомлення) про існування заборгованості у розмірі 120\~311,38 грн. (а.с.31 звор.стор. -33), яка направлена рекомендованою поштою, що підтверджується реєстром відправки (а.с.33 звор.стор.-34). Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує та систематично порушує його умови, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с36-39), у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість , яка станом на 29.10.2023 становить 120\~311,38 грн.: - по кредитному договору від 13.07.2021 року №200296973222 18\~494,63 грн., з яких 12810,36 грн. заборгованість за кредитом; 5684,27 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; - по кредитному договору від 14.01.2022 року №1002071761101 101\~816,75 грн, з яких 76213,31 грн. заборгованість за кредитом; 9,2 грн. заборгованість по процентам; - 25594,24 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. ст. 525, 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Доказів щодо сплати грошових коштів у повному обсязі за кредитними договорами, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надала. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати процентів у суду не має. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7\~ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитних договорів та ст.1050 ЦК України. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1\~ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн, відповідно до платіжної інструкції №2012.51 від 20.12.2023 (а.с.48 звор.стор.). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved