Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Зміст позовних вимог У березні 2024 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 05 серпня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Після одруження чоловік обрав прізвище дружини. Під час шлюбу у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Однак поступово їхні відносини з відповідачем почали змінюватися, чоловік почав зловживати спиртними напоями, застосовувати до неї фізичне насильство, це призвело до того, що вони стали віддалятися один від одного і зрозуміли, що вже не мають почуттів одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З початку військової агресії росії проти України вони з чоловіком припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо та поновлювати спільне проживання не планують. У кожного з них своє життя, свої друзі, їхній шлюб з відповідачем існує лише формально. Поновлювати шлюбні стосунки та спільне життя наміру не мають. Син проживає разом з позивачкою. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення від них до суду не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2031, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.03.2010. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved