Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

24.04.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська - Житлосервіс» про захист прав споживачів, компенсацію моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року матеріали цивільної справи передано до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу передано в провадження судді Виниченко Л. М. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська - Житлосервіс» про захист прав споживачів, компенсацію моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 11 липня 2023 року, на виконання вимог ухвали від 29.05.2023 року, на адресу суду надійшла позовна заява в новій редакції, відповідно до якої позивач просить суд: визнати протиправними дії Відповідача щодо позбавлення права позивача на користування квартирою [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, шляхом відмови у видачі йому ключів від квартири, магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію, та відмовляючи від підключення квартири №233 до електро/водопостачання, ставлячі умовою підписання позивачем зазначених договорів: від 09.01.2013 року №180233 «Про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт», від 09.01.2023 року №180233/1 «Про компенсацію витрат по сплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої, холодної води та електроенергії» від 09.01.2023 року №180233, Додаткової угоди від 09.01.2023 року №1 до договору №180233 «Про компенсацію виплат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт та послуг»; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., завдану позивачу у зв`язку з позбавленням права позивача на користування квартирою [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності, шляхом відмови у видачі йому ключів від квартири, магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію, та відмовляючи від підключення квартири №233 до електро/водопостачання, ставлячі умовою підписання позивачем спірних договорів 1,2,3; зобов`язати відповідача невідкладно поновити право позивача на користування квартирою [ADDRESS] , яка належить йому на правах власності, шляхом видачі йому ключів від квартири, магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію, та підключення квартири №233 до електро/водопостачання, за умови відшкодування позивачем відповідачу вартості майнових витрат у разі їх понесення останнім при зобов`язанні передачі ключів та магнітного ключа; визнати протиправним дії відповідача щодо примушення позивача на підписання спірних Договорів №1, 2, 3 шляхом позбавлення права позивача на користування квартирою [ADDRESS] , яка належить йому на правах власності, шляхом відмови у видачі йому ключів від квартири, магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію, та відмовляючи від підключення квартири №233 до електро/водопостачання, у разі їх не підписання у редакції відповідача. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що 26.10.2022 року позивачем оформлено договір Купівлі - продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Після огляду квартири та наступного часткового усунення будівельних недоліків, 11.11.2022 року позивач підписав відповідний акт про готовність прийняття ключів від квартири та в цілому квартири, зажадав ключі від квартири №233 та магнітний ключ для доступу на прибудинкову територію та підключення квартири №233 до електро/водопостачання у представників Управління дільниці №11 ТОВ «Ковальська - Житлосервіс». У відповідь позивачу було надано для ознайомлення та підписання договору №180233 «Про компенсація витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт», договір №180233/1 «Про компенсацію витрат по сплаті за послуги з централізованого опалення , постачання гарячої води, холодної води та електроенергії», додаткова угода до договору «Про компенсація витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт» №180233, та висунута умова, що після підписання зазначених договорів позивачу будуть видані ключі від кв. 233 , магнітний ключ для доступу на прибудинкову територію та виконане підключення квартири №233 до електро/водопостачання. Також, в присутності позивача відповідач дотримувався ідентичної процедури із власниками інших квартир. Ознайомившись із договором, позивач дійшов висновку про суттєві порушення законодавства України в частині надання житлових та комунальних послуг, вимоги ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Постанову КМУ від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово - комунальних послуг в умовах воєнного стану», інші пункти договорів та додаткової угоди носять дискримінаційний характер, а деякі пункти договору потребують уточнення та роз`яснення. З метою усунення зазначених порушень та досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача листом від 08.12.2022 року, на який отримав відповідь від 09.01.2023 року №15. Зі змісту відповіді вбачається, що відповідач ухилився від відповіді щодо протиправного позбавлення позивача права користування квартирою №233 , що належить йому на праві власності шляхом відмови у видачі позивачу ключів від квартири, магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію, підключення квартири до водо/електропостачання, відповідач відмовився доопрацювати зазначені договори, крім виключення п. 3.7 та внесення змін до пункту 3.5 Договору №180233: «Про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт», змінивши строк позовної давності з 5 річного на 3 річний, та надіслав для підписання 2 примірники договору від 09.01.2023 року №180233 «Про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт», 2 примірники договору від 09.01.2023 року №180233: «Про компенсацію витрат по сплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, холодної води та електроенергії». Станом на подачу позову, позивачу не надано ключі від квартири, магнітний ключ для доступу на прибудинкову територію, до квартири не підключено водо/електропостачання. Ознайомившись із Договорами, позивач дійшов висновку, що базові (головні) пункти зазначених договорів суттєво порушують Конституцію України, законодавство України в частині надання житлово - комунальні послуги», ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Постанову КМУ від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово - комунальних послуг в умовах воєнного стану». Так, договором 1 порушуються вимоги ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», який введено в дію з 24.02.2022 року, постанови КМУ від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово - комунальних послуг в умовах воєнного стану», якими заборонено нараховувати та стягувати штрафи або пеню, інфляційні нарахування, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної сплати за житлово - комунальні послуги населенням. Водночас, надання комунальних послуг у разі несплати або оплати не в повному обсязі не підлягають припиненню. Також. у п. 2.3.5 Договору 1 зазначено, що відповідач має право призупинити забезпечення належних умов проживання/використання приміщення за цим договором у випадку наявності заборгованості позивача по компенсації витрат за два календарні місяці. Однак, вказаний пункт договору суперечить Постанові КМУ від 05.03.2022 року, та не конкретизує визначення «Призупинити», не визначено «Належні умови проживання» не визначено, які саме «Витрати» мусять бути компенсовані, які «Витрати» мусять бути пред`явлені, яким розрахунком такі «Витрати» мають бути підтверджені. У пункті 2.3.6 Договору не зазначено в якому розмірі пеня має бути нарахована. Також, позивач вказує, що з договору випливає, що у пункті 2.3.6 мова йде про компенсацію відповідачу невизначених витрат, а в пункті 4.3 мова йде про несвоєчасність внесення невизначених платежів. До того ж в пункті 4.3 Договору сума нарахованої пені не обмежене сумою заборгованості. Також, вказує, що у п. 3.5 Договору зазначено про строк давності стосовно сплати неустойки, у три роки, яка порушує загальні правила ст. 258 ЦК України. В Договорі взагалі відсутня відповідальність відповідача. Також у Договорі «Про компенсацію витрат по сплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, холодної води та електроенергії» не зазначено тарифи за якими мають сплачуватись грошові кошти за надані послуги. Вказує, що відповідач, користуючись своїм монопольним становищем встановлює завищений тариф, що порушує його права як користувача. Також, позивач зазначає, що відповідач посилаючись на 1.3 Умов Договору не видав йому ключі внаслідок чого він не може користуватись належною йому на праві власності квартирою. Позивач вказує. що внаслідок незаконних дій відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у втраті ділової репутації, моральні страждання внаслідок неможливості користування його приватною власністю, неможливістю проведення ремонту, порушенні стосунків із сусідами. Ухвалою суду від 12 липня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023 року цивільну справу передано в провадження судді Марфіної Н. В. Ухвалою суду від 07.19.2023 року клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовлено. 07 серпня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що Товариство здійснює діяльність, направлену на надання житлово - комунальних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатацію житлового фонду, об`єктів соціально побутового та іншого призначення. Своїй діяльності керується ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та іншими нормативно - правовими документами у сфері житлово - будівельного господарства. На даний час Товариство обслуговує багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] на підставі Акту - прийому передачі. Відповідач вказує, що Наказом Міністерства розвитку громад та територій від 27.07.2018 року №190 «Про затвердження Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території», наведено перелік таких послуг. Відповідач зазначає, що ніяким чином не порушило право позивача щодо користування власністю, матеріали справи не містять жодного доказу про обмеження прав щодо користування власністю, або створення перешкод у користуванні нею, ймовірне порушення прав зафіксовано лише зі слів позивача. Відповідач вказує, що для врегулювання правовідносин з інвесторами, а в подальшому власниками квартир у новозбудованих багатоквартирних будинках Товариством розроблено та пропонуються до укладення договори про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт та про компенсацію витрат по сплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, холодної води та електроенергії. Проект договору є єдиним та ідентичним для всіх власників нерухомого майна та відповідає вимогам ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та іншим нормативно - правовим актам в сфері надання житлово - комунальних послуг. Запропонований договір має наметі окрім необхідності встановлення дбайливого та ощадного відношення до майна багатоквартирного будинку, регулювати питання недопущення порушення законних прав та інтересів одного співвласника відносно іншого. Тобто, внесення змін безпосередньо до самого договору матиме такий ефект, що права та обов`язки одного співвласника матимуть нерівноцінний характер в порівнянні з правами та обов`язками іншого співвласника та порушуватимуть припис цивільного законодавства, щодо забезпечення усім власникам рівних умов здійснення своїх прав (ст. 319 ЦК України). Відповідач зазначає, що надані позивачу менеджером договори в розумінні ст. 641 ЦК України є пропозицією укласти договір (оферта). Оскільки позивачем не було повністю та безумовно погодженні умови договорів, відповідно до звичаїв ділового обороту повинен був оформити протокол розбіжностей до договору, що в розумінні ст. 646 ЦК України є відмовою від одержання пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію. Звичаї ділового обороту передбачаються, що у випадку не згоди сторони договору з умовами запропонованими іншою стороною, сторона готує протокол розбіжностей до договору. При цьому контрагенту направляються підписані два примірники договору, із відміткою в такому договорі: договір підписано з протоколом розбіжностей» та підписані два примірника протоколу розбіжностей до договору. В Такому випадку, договір та протокол розбіжностей є пропозицією укласти договір на інших умовах, аніж ті, що були запропоновані в проекті договору. Позивачем не було надано відповідачу протокол розбіжностей до договору та підписані примірники Договорів. Відповідач вказує, що на час періоду запровадження військового стану нарахування неустойки та три відсотки річних не застосовуються до його скасування. Таким чином, умови про застосування санкцій включається в умови договору, однак не застосовуються до його припинення чи скасування. Розмір пені регулюється ч. 1 ст. 26 ЗУ №2189, таким чином, встановлення його розміру та порядку нарахування не регулюються укладеним між сторонами договору. Припинення надання житлово - комунальних послуг передбачені ЗУ №2189, таким чином, твердження позивача про те, що дані пункти не можна включати до умов договорів не відповідають вищезазначеним вимогам закону. Також, відповідач зазначає. що співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово - комунальні послуги. Вказує, що вартість електричної енергії за листопад 2022 року становить 1,54 грн/кВт без ПДВ, з ПДВ - 1,85 грн./кВт, що відображено у квитанціях власників квартир за грудень 2022 року. Таким чином, твердження позивача про те, що Товариство отримувало електричну енергію по 1,68 грн./кВт, а власникам виставляло по 3 грн. /кВт не відповідають дійсності. Стосовно моральної шкоди, відповідач вказує, що обов`язковими підставами для відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння якої її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. 15 серпня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, додатково зазначивши, що відповідач фактично ухилився від відповіді щодо надання йому ключів та не підтвердив бажання підключити позивача до водо/електропостачання. 25 вересня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли письмові пояснення від сторони відповідача, у змісті яких відповідач вказує, що ТОВ Ковальська - житлосервіс» здійснює діяльність, направлену на надання житлово - комунальних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатацію житлового фонду, об`єктів соціально - побутового та іншого призначення. У своїй діяльності керується ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Товариство обслуговує багатоквартирний будинок [ADDRESS] на підставі акту прийому - передачі. Таким чином, відповідач вступає у правовідносини з власником квартири безпосередньо після набуття права власності на квартиру, відповідно до ст. 319, 322, 382 ЦК України. Відповідач вказує, що до його обов`язків не належить та не може належати обов`язок видачі ключів інвесторам/власникам квартир. Оскільки управляюча компанія не має жодного відношення до власності, Товариство здійснює виключно санітарно - технічне обслуговування багатоквартирного будинку. Товариством запропоновано позивачу - [PERSON] укласти договір на надання Житлово - комунальних послуг. Позивач договір не підписав, однак, відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За таких обставин, відповідач вказує, що між сторонами немає жодних правовідносин, які б мали спонукати відповідача вчинити дії, які визначені предметом спору. У відповідача відсутній будь - який обов`язок видавати ключі від квартири позивачу в діях відповідача відсутня протиправність, відповідно відсутній предмет спору як такий. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу квартири від 26 жовтня 2022 року являється власником квартири [ADDRESS] (а. с. 53) Відповідно до п. 1 умов договору, продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту приймання - передачі житлового комплексу від 20 жовтня 2021 року, ТОВ «Компанія Елонг» передало на експлуатацію та обслуговування ТОВ «Ковальська - Житлосервіс» будинок [ADDRESS] . Згідно статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська - Житлосервіс», цілями діяльності Товариства є здійснення господарської діяльності з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, а також отримання прибутку і реалізації на основі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників та членів трудового колективу товариства. Предмет Діяльності Товариства визначений п. 3.2 Статуту та спрямована на надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку. За таких обставин між позивачем, як власником квартири у багатоквартирному будинку, та відповідачем, як управителем багатоквартирного будинку, виникли правовідносини у сфері надання житлово - комунальних послуг. Згідно ст, 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ст. 321 ЦК України) Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Спір між сторонами у справі фактично виник внаслідок, як вважає позивач, відмови відповідача надати позивачу ключі від квартири, магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію, та відмови відповідача від підключення квартири №233 до електро/водопостачання, ставлячи умовою підписання позивачем відповідних договір, які на думку позивача, порушують його право як споживача. Відповідно до п. 4 Договору купівлі продажу квартири, в момент укладання цього Договору продавець передав, а покупець прийняв квартиру та технічну документацію на неї, що підтверджується підписанням цього Договору обома Сторонами. Сторони не мають претензій одна до одної. Квартира оглянута покупцем особисто до укладення та нотаріального посвідчення цього договору. Істотних недоліків, які перешкоджали б їх використанню за призначенням, самочинним переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкції квартири та/або її складових частин на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик майна покупець не має. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач володіє ключима від квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу та позбавлений доступу до своєї квартири, оскільки [PERSON] до укладання договору купівлі - продажу з ТОВ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлас» безпосередньо оглянув квартиру, істотних недоліків, які перешкоджали б їх використанню за призначенням останнім не виявлено, будь яких претензій до продавця у позивача не виникло. Також, будь - яких доказів того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні позивачу місцями прибудинкової території, матеріали справи не містять, підстав вважати що у відповідача наявний один екземпляр магнітного ключа для доступу на прибудинкову територію на весь багатоквартирний будинок без альтернативного способу виготовлення такого дублікату у інших співмешканців будинку у суду відсутні. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; 2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); 3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; 4) прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. 5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; 6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; 7) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; 8) управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) знайомитися з протоколами зборів співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом. Зобов`язання управителя забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» кореспондуються з обов`язками споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» виконавець зобов`язується забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Аналогічні положення зазначені в ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Стаття 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» регулює порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг, відповідно до якої: 1. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. 2. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. 3. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. 4. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Підсумовуючи викладене слід зазначити, що відповідач, як управитель багатоквартирного будинку [ADDRESS] не є виконавцем комунальних послуг, а лише в інтересах співмешканців багатоквартирного будинку укладає договори з особами, які надають такі комунальні послуги (виконавцями комунальних послуг), а відтак, за відсутності укладеного договору про надання комунальних послуг у виконавця є підстави для припинення в односторонньому порядку надання відповідної комунальної послуги такому споживачу та, відповідно, їх поновленню. За таких обставин, позов щодо підключення до електро/водопостачання квартири [ADDRESS] пред`явлено до неналежного відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За таких обставин, встановивши що позивач необгрунтовано звернувся з позовом до ТОВ «Ковальська - Житлосервіс», який є належним відповідачем у даній справі, доказів порушення права зі сторони відповідача судом не встановлено, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача розміру моральної шкоди. Стосовно визнання протиправним дії відповідача щодо примушення позивача на підписання спірних Договорів №1, 2, 3, суд зазначає, що дії відповідача щодо укладення договорів про надання відповідних житло - комунальних послуг відповідають нормам закону, оскільки наявна на праві власності квартира зобов`язує позивача утримувати його в належному стані, зокрема шляхом укладення відповідних договорів щодо надання житлово -комунальних послуг, не згода споживача із умовами запропонованого типового договору вирішується шляхом складання протоколу розбіжностей та не є підставою для визнання дій управляючої компанії неправомірними. Окрім того, суду не зрозуміло яким чином, у разі задоволення позову в цій частині, забезпечить відновлення порушених прав позивача, адже надалі правовідносини між позивачем, як споживачем комунальних послуг, та відповідачем, як управителем багатоквартирного будинку, не будуть врегульовані будь - яким договором, що нівелює положення ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» в частині надання житлово - кумунальних послуг виключно на підставі наявних договорів, та не забезпечить поновлення порушених прав позивача як споживача комунальних послуг, що є неефективним способом захисту своїх прав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська - Житлосервіс» про захист прав споживачів, компенсацію моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed