Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

у жовтні 2023 року адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Дельжилер Татарбунарського району Одеської області, є сином [PERSON] , [INFO] . встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 049683 на земельну ділянку площею 4,06 га, який видано 15 березня 2006 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 09 грудня 2004 року № 560/А-2004, належить [PERSON] , який помер [INFO] . Заяву обгрунтував тим, що [INFO] помер син заявника [PERSON] , [INFO] , який проживала в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,06 га, розташованої на території Татарбунарської міської ради (за межами с. Дельжилер) Білгород-Дністровського району Одеської області. За життя спадкодавець заповіту не складав. 13 вересня 2019 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа № 177/2019. Листом від 29 березня 2023 року нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть та в державному акті на право власності на земельну ділянку, а також відсутності належних доказів родинних зв`язків. Ухвалою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Зубова О.С. від 10 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження у справі, заінтересованій особі запропоновано подати у строк до початку судового розгляду письмові заперечення проти заяви та докази, якими вони обґрунтовуються; витребувано у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 11 грудня 2023 року цивільну справу передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області, у зв`язку з неможливістю проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та утворення нового складу суду. Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Бучацьку А.І. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 09 лютого 2024 року заяву [PERSON] було залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Саратського районного суду від 22 лютого 2024 року цивільну справу № прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Давиденко К.В. до суду не з`явились. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити заяву [PERSON] (а.с. 86). Від представника Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви (а.с. 67). Дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст. 293 КПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктами 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно правової позиції яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 161/853/19, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Як визначено у ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. За положеннями частин 1, 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з пунктом 1.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. За положеннями п. 1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Пунктом 2.13 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 № 55/18793, встановлений перелік підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану. Листом Татарбунарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.02.2024 року за № 134/16.7-11, [PERSON] відмовлено внести зміни до актового запису № 345 від 06.08.2019 року про смерть [PERSON] , та рекомендовано звернутись до суду щодо встановлення факту родинних (сімейних) відносин (а.с. 66). Згідно з копією паспорту [NUMBER] , виданого 06 квітня 2004 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, заявник [PERSON] народився [INFO] в селищі Шахта № 9 Свердловського району Луганської області (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (складено російською мовою), копії свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044418821, сформованого 06 квітня 2024 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Підставою запису відомостей про батька було свідоцтво про встановлення батьківства, актовий запис № 1 від 04.01.1974 року, складеного виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с. 5, 6, 83-84). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 14 листопада 2017 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за цією адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 05.10.2023 року № 058/06-15 (а.с.21) [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Розпорядженням Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 09 грудня 2004 року № 560/А-2004, затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі на території Дмитрівської сільської ради та вирішено надати у приватну власть і видати державні акти на право приватної власності громадянам згідно додатку на території Дмитрівської сільської ради У додатку до цього розпорядження у списку громадян під номером № 448 зазначений [PERSON] , загальна площа земельної ділянки 4,05 га (а.с. 62-65). Державний акт серії ІІІ-ОД № 049683 на право власності на земельну ділянку площею 4,06 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації від 09 грудня 2004 року за № 560/А-2004, видано на ім`я [PERSON] (а.с. 9). 13 вересня 2019 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. заведена спадкова справа № 177/2019 до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкова справа відкрита за заявою батька померлого [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та матеріалами спадкової справи № 177/2019 до майна [PERSON] , (а.с.18-25). Листом від 29 березня 2023 року приватний нотаріус Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через не надання доказів родинних зв`язків між спадкоємцем та спадкодавцем (а.с.10). Досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 049683, виданий 15 березня 2006 року на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник не має іншої можливості одержати документи, що посвідчують ці факти; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення зазначених фактів необхідно заявнику для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті сина [PERSON] . У зв`язку з чим, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved