Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 травня 2023 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , відповідно до п. п. 2.3.3, 8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії та у присутності відповідача складено акт про порушення № Дн 005008, який відповідачем було підписано без жодних зауважень чи заперечень. 16 травня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду вищевказаного акту про порушення, проте відповідач на засідання комісії не з`явився, у зв`язку з чим засідання було перенесено на 20 червня 2023 року та на адресу відповідача направлено запрошення на вказане засідання. 20 червня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недорахованої електричної енергії в сумі 98\~691,67 грн., та складено протокол № 50/23, а відповідач, будучи належним чином повідомленим, на засідання комісії не з`явився, у зв`язку з чим 24 червня 2023 року на його адресу було направлено протокол засідання комісії про прийняте рішення, розрахунок та досудову претензію. Оскільки по теперішній час відповідач свої зобов`язання з оплати вартості недоврахованої електричної енергії не виконав, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість недоврахованої електричної енергії у розмірі 98\~691,67 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача сформувала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, також виклик відповідачів здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив. 25 квітня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування збитків підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок, що проводилась 08 травня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення, передбачене п. 2.3.3 ПРРЕЕ, що відповідає п. 8.4.2 ПРРЕЕ: самовільне підключення електропроводки та струмоприймачів до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано мідними дротами перерізом 2х2,5 мм2 від ввідних дротів на горищі будинку приховано, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. Для виявлення місця підключення було використано спеціальні технічні засоби і сигналізатор прихованої проводки «Дятел Е 121», показчик напруги «Поиск-1», слюсарні інструменти, та здійснено частковий демонтаж оздоблювальних матеріалів. При включенні навантаження імпульси відсутні, покази лічильника не змінюються, електрична енергія споживається, приладом обліку не враховується. Порушення продемонстровано представнику споживача, а [PERSON] був ознайомлений із вказаним актом, а також отримав другий примірник акту, що підтверджується наявним підписом (а. с. 5). Матеріалами справи підтверджено, що 16 травня 2023 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення № Дн 005008 від 08 травня 2023 року, до складу якої входили уповноважені представники позивача, було прийнято рішення перенести засідання на 20 червня 2023 року, у зв`язку з тим, що споживач на комісію не з`явився, що підтверджується протоколом № 40/23 від 16 травня 2023 року, та направлено повідомлення [PERSON] про наступну дату засідання комісії з розгляду акту про порушення № Дн 005008 від 08 травня 2023 року (а. с. 6-8). Також з матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2023 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення № Дн 005008 від 08 травня 2023 року, до складу якої входили уповноважені представники позивача, а також без присутності представника споживача, було прийнято рішення про нарахування відповідачу вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 98\~691,67 грн. (а. с. 9). Судом також встановлено, що 24 червня 2023 року [PERSON] на його адресу була надіслана досудова претензія, протокол засідання комісії № 50/23 від 20 червня 2023 року, та рахунок по акту щодо необхідності сплатити вартість вказаної необлікованої електричної енергії на загальну суму 98 691,67 грн., однак така претензія залишилась без задоволення з боку відповідача (а. с. 12-13). Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються нормами Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», та приписами вказаних Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312. Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Частиною 3 статті 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Суд вказує, що Акт про порушення ПРРЕЕ № Дн 005008 від 08 травня 2023 року є належним, достатнім та допустимим доказом порушення відповідачем ПРРЕЕ. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17. Підпунктом 5 пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку. Пунктом 8.4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави. Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 08 травня 2022 року по 08 травня 2023 року за 365 днів, згідно з п. 8.4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а тому загальна сума завданих збитків становить 98\~691,67 грн., що встановлено судом з протоколу засідання комісії № 50/23 від 20 червня 2023 року та розрахунку до вказаного акту. Таким чином, враховуючи, що факт прихованого самовільного підключення з порушенням системи обліку до мереж позивача підтверджено належними, достатніми і допустимими доказами, та зважаючи на те, що порушень як при складанні акту про порушення ПРРЕЕ, так і при його розгляді комісією судом не встановлено, а визначення обсягу та вартості електричної енергії, недооблікованої внаслідок порушення, зазначеного в акті про порушення ПРРЕЕ проведено відповідно до діючого законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову і стягнення суми заподіяних відповідачем збитків, оскільки він будучи споживачем електроенергії, допустив його безоблікове використання, чим завдав збитки позивачу на суму 98 691,67 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в 3 028 грн. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10 000 грн., що підтверджуються договором № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року, який укладений між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та АО «Перший радник» та додатковими угодами до нього; актом № 2/205/944/2024-ДнЕМ наданих послуг за період з 10 січня 2024 року по 11 березня 2024 року до договору про надання правової допомоги №210-ДЕ від 08 січня 2021 року, який містить перелік наданих послуг та їх загальну вартість в сумі 10\~000 грн. (а.с.22-29, 43-52). Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 10 000 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до суду не з`являлися, а отже не відноситься до складних справ. Однак, беручі до уваги, що рішенням суду позов задоволено, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і вважає, що необхідно зменшити розмір стягнень з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу до суми 5 000 грн., яка відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.

Outcome: approved