Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Ззаявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту її спільного проживання за адресою [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , померлим [INFO] . Встановити юридичний факт - факт її, [PERSON] , перебування на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] . Після смерті її матері у 1995 році, батько спочатку проживав один, а потім з 2010 року вони стали проживати в його квартирі за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер її батько. З 27 грудня 2017 року вона є інвалідом ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК від 11.01.2018 року. Батько перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та одержував пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Розмір його пенсії був значно вищий за її, тому вона фактично знаходилась на його утриманні. Вказала, що звернулась із відповідною заявою до Пенсійного фонду. Листом від 21.06.2023 року надано розяснення, що для оформлення такої пенсії необхідно підтвердити факт спільного проживання з покійним батьком, оскільки вони були зареєстровані не за однією адресою. У зв`язку з цим [PERSON] просила встановити факт її перебування на утриманні її покійного батька [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника адвокат Дяченко М.В. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Головне Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області надав суду заяву в якій прохав справу розглядати за їх відсутності, вказав, що при вирішенні справи п окладаються на розсуд суду. У судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви з проханням розглядати заяву про встановлення факту без їх участі, представник заявника заяву підтримав, прохав її задовольнити, представник заінтересованої особи вказав, що покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері заявниці у 1995 році, батько спочатку проживав один, а потім з 2010 року вони стали проживати в його квартирі за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер батько [PERSON] , [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.05.2023 року виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №924, свідоцтво серії [NUMBER] . З 27 грудня 2017 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК від 11.01.2018 року. Батько заявниці [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та одержував пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Розмір його пенсії був значно вищий за її, тому вона фактично знаходилась на його утриманні. Після смерті батька [PERSON] звернулась до Пенсійного фонду із відповідною заявою. Листом від 21.06.2023 року надано роз`яснення [PERSON] , що для оформлення такої пенсії необхідно підтвердити факт спільного проживання з покійним батьком, оскільки вони були зареєстровані не за однією адресою. Як встановлено судом, розмір пенсії яку отримував [PERSON] , складав 20 270 грн., та був значно вищим розміру пенсії [PERSON] яка отримує пенсію у розмірі 2093 грн. Основну частину сімейного бюджету складали саме доходи [PERSON] , тому заявниця [PERSON] знаходилась на його утриманні. На час смерті [PERSON] заявниця [PERSON] проживала разом з ним належній йому квартирі за адресою [ADDRESS] . За даною адресою був зареєстрований лише [PERSON] , заявниця зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Однак в цій квартирі вона не проживає більше 13 років, нею користується та проживає її донька. Вказані обставини підтверджуються актом з місця проживання від 15.01.2024 року. Таким чином судом встановлено, що розмір доходу, який отримував [PERSON] , значно перевищував розмір доходу заявника, що надає підстави вважати, що одержувана від батька допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Факт встановлення спільного проживання та факту знаходження на утриманні, необхідне заявниці для отримання пенсії по втраті годувальника. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Членами сім`ї померлого вважаються такі, що перебували на його утриманні, якщо вони на день смерті годувальника були на повному його утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 316 ЦПК України, передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На підставі викладено, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання та перебування [PERSON] на утриманні, її померлого батька [PERSON] 14.05.2023 року знаходить своє підтвердження. Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved