Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

30 листопада 2024 року ТОВ « Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 листопада 2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (діла первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» код ЄДРПОУ: 42753492) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2591593. ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором виконало\~в повному\~обсязі,\~надавши позичальнику\~кредит,\~у встановленому\~договором розмірі. 17.05.2023 року між Товариством обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги за кредитним договором, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників . Відповідно до\~витягу Реєстру\~боржників від\~119.07.2023\~року до\~Договору факторингу\~№ 19072023\~від 19\~липня 2023\~року,\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 23601,60\~грн.,\~з яких:\~ 8000 грн.\~-сума заборгованості за основною сумою боргу; 15601,60 - сума заборгованості за процентами. Зазначив,\~що з\~моменту отримання\~права вимоги\~до відповідача,\~а саме\~з 19.07.2023\~року позивачем\~не здійснювалося\~нарахування жодних\~штрафних санкцій. В результаті\~не виконання\~умов договору\~у відповідача\~виникла заборгованість\~за кредитним\~договором №\~2591593\~від 18\~листопада 2021\~року \~в розмірі\~23601,60\~грн.,\~з яких:\~ 8000 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 15601,60 - сума заборгованості за процентами. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2024 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року, справу було передано на розгляд судді Роїк Д.Я.. Справа отримана суддею 01 березня 2024 року. Ухвалою суду від 01 березня 2024 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку. 18 листопада 2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (діла первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» код ЄДРПОУ: 42753492 ) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2591593. ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором виконало\~в повному\~обсязі,\~надавши позичальнику\~кредит,\~у встановленому\~договором розмірі. 19.07.2023 року між Товариством обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується передати (відступити) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги за кредитним договором, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників . Відповідно до\~витягу Реєстру\~боржників від\~119.07.2023\~року до\~Договору факторингу\~№ 19072023\~від 19\~липня 2023\~року,\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 23601,60\~грн.,\~з яких:\~ 8000 грн.\~-сума заборгованості за основною сумою боргу; 15601,60 - сума заборгованості за процентами. За змістом статей\~524,533-535\~і\~625ЦКУкраїни\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч.2\~ст.625ЦКУкраїни у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~статті 625ЦКУкраїни\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. За ч. 2 ст.1050ЦКУкраїни якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За змістом частини другої\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою\~статті 625ЦКУкраїни\~нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Відповідно до ч.1\~ст.18ЦПКУкраїни судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з\~ст.129-1КонституціїУкраїни\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином законодавство України передбачає обов`язок боржника (відповідача) добровільно і своєчасно виконати рішення суду. В свою чергу, положеннями ч.2\~ст.18ЦПКУкраїни передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача ТОВ «ЄАПБ». Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 гривень, що підтверджується квитанцією. Таким чином з слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved