Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

26 березня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона разом з відповідачем перебувають у шлюбі і мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. З метою захисту прав неповнолітньої дитини позивачка звернулася з позовом до суду. Кошти на утримання дитини відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву до суду про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 24). Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання 18.04.2024 та 08.05.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч. 3, 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с. 18, 19, 23). 08.05.2024 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, участі у вихованні дитини не приймає, її долею не цікавиться. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положенням ч. 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 26 березня 2024 року. Пунктом 1 частиною 1 статті 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved