Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Покровської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 2018 року перебувала у відносинах із відповідачем по справі [PERSON] , із яким проживали разом до 2019 року. 27.08.2019 р. вона народила дитину [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини в свідоцтві про народження записано відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 128 СК України. З 2019 року відносини між нею та [PERSON] припинено, дитина проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що батько дитини [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, просить позбавити його батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, знаходиться в місцях позбавлення волі, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило..В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про визнання позову в частині позбавлення його батьківських прав, яка розцінюється судом в якості відзиу на позовну заяву. ( а.с. 102, 129). Суд розглянув справу за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у його відсутність, та про забезпечення його участі в судовому засіданні не подав, в частині позбавлення його батьківських прав визнав позовні вимоги. Представник позивача адвокат Атаманюк І.Л. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав, просив їх задовольнити, в частині виключення з актового запису відомостей про батька дитини просив залишити без розгляду. Ухвалою суду від 29.04.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини залишені без розгляду. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимог про позбавлення батьківських прав відповідача, надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи Покровський РАЦС в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 55). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини в свідоцтві про народження серії [NUMBER] записаний [PERSON] ( а.с. 10). В судовому засіданні також встановлено, що позивача [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі Гасановим з 2018 р. по 2019 рік. Зазначена обставина не спростована відповідачем по справі. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2020 р. [PERSON] засуджений за ст.ст. 186 ч. 3, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Вироком Донецького апеляційного суду від 17.02.2021 р. вирок Красноармійського міськрайонного суду від 12.11.2020 р. скасовано в частині призначення покарання та засуджено за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку : 15.05.2021 р.; кінець строку : 15.05.2025 р. ( а. с. 37, 99). Згідно характеристики, наданої з ДУ Бахмутської УВП № 6, засуджений [PERSON] характеризується посередньо, стягнень не мав, заохочень не мав. ( а. с. 100). Згідно довідки КУ Покровський ККСН № 01-09/1263 від 08.02.2024 р. [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] спільно з малолітнім сином [PERSON] та матір`ю. ( а. с. 103). Згідно наданої з КУ Покровський ККСН характеристики [PERSON] разом з малолітнім сином проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] за вказаною адресою мешкав декілька місяців, протягом останніх чотирьох років з родиною не проживає, дитину не відвідує, її життям не цікавиться.( а. с. 104). З матеріалів справи вбачається, що батько дитини [PERSON] медичний заклад та заклад освіти з питань здоров`я та розвитку дитини не звертався ( а. с. 105,106). Згідно висновку органу опіки та піклування за № 01/26-215 від 13.02. 2024 р., враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування покровської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ( а. с. 97-98). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід матина увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню малолітнього сина [PERSON] , враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав, а також висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав доведені та підлягають задоволенню. Суд при цьому акцентує увагу на байдуже ставлення відповідача по справі [PERSON] по відношенню до своєї малолітньої дитини, про що свідчать його заяви, подані на адресу органу опіки та піклування Покровської міської ради та до Красноармійського міськрайсуду, зокрема його згоду на позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позву. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В даному випадку, враховуючи інтереси малолітньої дитини, судом у повному обсязі були з`ясовані і досліджені всі матеріали справи з метою захисту інтересів малолітньої дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача з урахуванням ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved