Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , який продовжує навчання у НТУ «ХПІ» в розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування позову позивач зазначає, що має з відповідачем спільну дитину повнолітнього сина [PERSON] , який на теперішній час навчається в НТУ «ХПІ» на денній формі навчання, у зв`язку із чим не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач є військовим пенсіонером, одержує пенсію, додатково працює, у зв`язку із чим має змогу утримувати спільну дитину. З моменту народження та по теперішній час дитина проживає з позивачкою, однак повністю забезпечити його потреби позивачка самостійно не в змозі, що і є причиною звернення до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 23.04.2024 року через канцелярію суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.02.2006 року. Згідно зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.2009 року шлю між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки № 60-180/112 від 20.02.2024 року, виданої заступником директора інституту ХТ НТУ «ХПІ» І. Лавровою [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», який навчається за спеціальністю 185 «Нафтогазова інженерія та технології» за освітньою програмою «Видобування нафти і газу» групи ХТ-623, Навчально-науковий інститут хімічних технологій та інженерії (ХТ) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу IV рівня акредитації. Ермін навчання 01.09.2023 року 30.06.2027 року. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України. Згідно зі\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи положення\~ст. 200 СК України, суду надається право визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Як роз`яснено у п. 17, 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. У зв`язку з навчанням за денною формою повнолітня дитина [PERSON] об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що останній повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, оскільки він на даний час не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок. Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності,

Outcome: approved