Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що як видно із витягів з погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 pоки та довідки №94 від 25.02.2024р. Ставищенської селищної ради, житловий будинок [ADDRESS] (до 17.07.2020р. - Ставищенського) району Київської області, належав до майна колгоспного двору. Головою двору була [PERSON] , а членами: її син [PERSON] ; невістка [PERSON] та їх діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] (невістка, дружина [PERSON] ) прибула в двір 05.05.1991 року з двору особовий рахунок № [NUMBER] , і вибула у вересні 1991 року разом із чоловіком [PERSON] та їх сином [PERSON] в двір (господарство) № [NUMBER] . Із двору по [ADDRESS] остаточно вибули: [PERSON] у вересні 1991 року, [PERSON] в листопаді 1992 року, [PERSON] в жовтні 1997 року, [PERSON] в жовтні 1998 року. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв постійно до дня смерті проживаючи разом із спадкодавцею, а відтак вступивши у володіння та управління спадковим майном її син [PERSON] .. Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена. [INFO] померла [PERSON] .. Спадщину після смерті дружини прийняв чоловік спадкодавці [PERSON] .. 12.12.2003 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Діти спадкодавці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину після смерті матері не приймали. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після його смерті прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини, його діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. 03.01.2024 року спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно з яким до [PERSON] переходить: 1/4 частка земельної ділянки площею 3,5997 га., кадастровий номер: 3224282800:01:002:0075; до [PERSON] переходить: 1/4 частка земельної ділянки площею 3,5997 га., кадастровий номер: 3224282800:01:002:0075; житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1735 га., кадастровий номер: 3224282801:01:013:0809; земельна ділянка площею 0,5575 га., кадастровий номер: 3224282801:01:011:0826. До [PERSON] переходить: 1/4 частка земельної ділянки площею 3,5997 га., кадастровий номер: 3224282800:01:002:0075. До [PERSON] переходить: 1/4 частка земельної ділянки площею 3,5997 га., кадастровий номер: 3224282800:01:002:0075. Договір про поділ спадщини посвідчено [PERSON] приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за №9. 05.01.2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3224282801:01:013:0809, площею 0,1735 га, вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку. 05.01.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кошинської Л.О. з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та повідомила, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, право власності не зареєстроване. Оскільки спадкоємцем не подані документи щодо належності спадкового майна спадкодавцю, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 69,10 м2, житловою площею 33,70 м2, вартістю 195000 гривень. Позивач до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, до суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутність. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглядати без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що згідно витягів з погосподарських книг Журавлиської сільської ради №4 за 1986-1990 р.р. та №7,8,9 за 1991-1995 р.р. (а. с. 10-13) та довідки №94 від 25.02.2024р. Ставищенської селищної ради (а. с. 14), житловий будинок [ADDRESS] , належав до майна колгоспного двору. Головою двору була [PERSON] , а членами: її син [PERSON] ; невістка [PERSON] та їх діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Слід зазначити, що [PERSON] (невістка, дружина [PERSON] ) прибула в двір 05.05.1991 року з двору особовий рахунок № [NUMBER] , і вибула 09.1991 року разом із чоловіком [PERSON] та їх сином [PERSON] в двір (господарство) № [NUMBER] . Про що є запис у вищевказаній погосподарській книзі за 1991-1995 р.р. Із двору по [ADDRESS] остаточно вибули: [PERSON] у вересні 1991 року, [PERSON] в листопаді 1992 року, [PERSON] в жовтні 1997 року, [PERSON] в жовтні 1998 року, що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради №95 від 21.02.2024 року (а.с. 16), а тому в силу статей 71, 75, 80 ЦК УРСР (1963р.), статей 256, 257 ЦК України втратили право на витребування частки з майна колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 17). Спадкова справа після смерті останньої не заведена (а.с. 175). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв постійно до дня смерті проживаючи разом із спадкодавцею, а відтак вступивши у володіння та управління спадковим майном її син [PERSON] , що підтверджується записом в погосподарській книзі за 1991-1995 р.р. (а.с. 12-13), посвідкою про народження [NUMBER] (а.с. 18). Із матеріалів спадкової справи (а.с. 176-189) встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв чоловік спадкодавці [PERSON] . 12.12.2003 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Діти спадкодавці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину після смерті матері не приймали. 22.01.2016р. року IV сесія сьомого скликання Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області прийняла рішення №43 «Про перейменування вулиць села Журавлиха Ставищенського району Київської області», яким перейменувала вулицю «Ватутіна» на вулицю «Нещенка Сергія», що підтверджується архівною довідкою (а.с. 22). 17.07.2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову №3650 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району. Із матеріалів спадкової справи (а.с. 50-173) встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини, його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 03.01.2024 року спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно з яким: до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] переходить по 1/4 частці земельної ділянки площею 3,5997 га., кадастровий номер: 3224282800:01:002:0075, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський (до зміни Ставищенський) район, Журавлиська сільська рада, кожному; [PERSON] переходить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1735 га., кадастровий номер: 3224282801:01:013:0809, вид цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,5575 га., кадастровий номер: 3224282801:01:011:0826, вид цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Договір про поділ спадщини посвідчено [PERSON] приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за №9. 05.01.2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3224282801:01:013:0809, площею 0,1735 га, вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач 05.01.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кошинської Л.О. з заявою про видачу на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (сорок один) та повідомила, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, право власності не зареєстроване, на що нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається з копії довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» №3608 від 15.12.2023 року реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а.с. 28). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру ДРРП (а.с. 29). Як видно з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] (сорок один) розташовані: житловий будинок літера «А» загальною площею 69,1 м2, житловою площею 33,7 м2, 1972 року побудови, з прибудовою літера «а» та ґанком літера «а1»; літня кухня-гараж літера «Б»; сарай літера «В»; сарай-прибудова літера «в»; погріб під частиною будівлі літера «В/п»; огорожа №1; ворота з хвірткою №2 (а. с. 30-32). Ринкова вартість будинку становить 195000 гривень, що підтверджується висновком про ринкову вартість (а.с. 33). Згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність». Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Правовідносини щодо спадкування після смерті [INFO] [PERSON] та 26.03.2003 року [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності зі ст. 529 ЦК (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За статтею 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 560 ЦК УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 561 ЦК УРСР (1963 р.) Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Правовідносини щодо спадкування після смерті [INFO] [PERSON] регулюються нормами ЦК України (вступив в дію 01.01.2004 року). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як встановлено статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, Статтею 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування мають переживше спадкодавця подружжя, діти та батьки спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду про захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи, що [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] дружини [PERSON] , та в порядку визначення частки з майна колгоспного двору, за життя набув права власності на житловий будинок і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останнього, і оскільки позов визнається представником відповідача та не заперечується третіми особами, то він підлягає задоволенню. Судові витрати по справі позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved