Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 200504232 від 15 квітня 2016 року в розмірі 69984,38 грн., яка складається з: 45594,43 грн. - сума боргу; 20282,93 грн. - інфляційне збільшення; 4107,02 грн., - штрафні санкції 3% річних, та судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 15 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200504323 щодо кредитування\~- кредитний договір, відповідно до умов якого (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти з 15 квітня 2016 року в розмірі 15250,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. 23.05.2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 24.01.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 45594,43 грн., з яких: 14983,18 грн. -\~заборгованість за кредитом; 30611,25 грн. -\~заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом на дату укладення договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020 року укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору\~реєстрі кредитних договорів. Надані виписки з особових рахунків сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 200504323 від 15.04.2016 року становить 45594,43 грн. З посиланням на частину 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~позивачем розраховані 3% річних та інфляційні збитки. Сума збитків з урахуванням 3% річних\~ 4107,02 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань\~ 20282,93 грн. Разом заборгованість становить\~ 69984,38 грн. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Окрім того, позивач просив поновити строк позовної давності щодо заявлених вимог. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16\~лютого 2024\~рокупо справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 11 березня 2014 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до\~якого останній\~просив відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог\~в повному\~обсязі.\~На обґрунтування\~відзиву представник\~відповідача посилався\~на необґрунтованість\~та недоведеність\~позовних вимог. Зокрема зазначає, що відсутні докази укладення кредитного правочину № 200504323 від 15.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем, надання (перерахування) ПАТ «Банк Михайлівський» відповідачу кредитних коштів, відступлення ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги до відповідача на користь позивача за Договором про відступлення права вимоги від 20.07.2020 № 7_БМ, наявність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем та розрахунку боргу за вказаним кредитним договором. Крім того, зазначає, що відповідач не отримував повідомлення про зміну кредитора за кредитним договором № 200504323 від 15.04.2016 року. Також позивачем не надано доказів, яким чином ПАТ «Банк Михайлівський» прийняло (акцептувало) пропозицію (оферту) відповідача укласти кредитний договір від 15.04.2016 року № 200504323. Також позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем коштів у кредит на виконання умов кредитного договору від № 200504323 від 15.04.2016 року. Також не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження існування заборгованості за відповідачем перед первісним кредитором та позивачем за Кредитним договором № 200504323 від 15.04.2016 року. Позивачем надано виписки від 09.01.2024 року за період з 23.05.2016 року по 27.07.2020 року за рядом особових рахунків, однак не зазначено, яке відношення такі рахунки мають до Кредитного договору № 200504323 від 15.04.2016 року, та які кошти на них обліковуються. Також позивачем зазначено, що вказані виписки сформовано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі норм чинного законодавства, однак доказів на підтвердження таких обставин до позову не надано. Крім того, до Заяви (оферти) від 15.04.2016 року № 200504323 позичальнику в ПАТ «Банк Михайлівський» було відкрито рахунок № [NUMBER] , однак виписки за вказаним рахунком позивачем до позову не надано. Стороною відповідача заявлено клопотання про витребування у позивача оригіналів письмових доказів доданих до позовної заява, зокрема: - заяви (оферти) від 15.04.2016 року №200504323; - довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Platinum CashBack (неіменна) / Зарплатна» від 15.04.2016 б/н; - розписку про отримання платіжної картки та/або ПІН-коду від 15.04.2016; - реєстру відступлених прав вимоги за Договором про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 №7_БМ. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування для огляду оригіналів письмових доказів у відповідності до положень частини 6\~статті 95 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено договір у формі заяви (оферти) №200504323 про надання та використання платіжної картки МС Platinum, найменування продукту: МС Platinum CashBack (не іменна) / Зарплатна, рахунок картки: [NUMBER] ,\~з бажаним кредитним лімітом в розмірі 15250,00 грн., при цьому умовами договору передбачено, що розмір кредитного ліміту за рішенням Банку може бути змінений, про що Клієнт буде повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення або в порядку, передбаченому Умовами по картках, максимальна ставка по ліміту 58,8% річних, максимальний кредитний ліміт у вказаному договорі не зазначений, реальна процентна ставка по кредиту (в процентному виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватися в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку дії) 90,02%, абсолютне подорожчання кредиту (в грошовому виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватися в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку його можливої дії) 24815,08 грн. Умовами договору передбачено, що [PERSON] пропонує банку укласти з ним договір про надання та використання платіжної картки в рамках якого: відкрити на його ім`я поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватися в рамках договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки з дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку; випустити на ім`я відповідача платіжну картку, тип якої вказано в ОП заяви; для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку картки, встановити ліміт, в межах якого позичальник має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції з карткою та здійснювати у відповідності до\~статті 1069 ЦК України\~кредитування рахунку картки. 15 квітня 2016 року відповідачем підписані Анкета № 2670211 в якій зазначено загальну інформацію про кредит (бажана сума кредиту 15250,00 грн, строк (міс.) не вказано, мета кредиту не вказано, сума додаткових послуг 0 грн), персональні дані позичальника; Довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту: «МС Platinum CashBack (не іменна) / Зарплатна» та Тарифи по продукту «Platinum CashBack / Зарплатна». 15 квітня 2016 року [PERSON] отримав платіжну картку ПАТ «Банк Михайлівський» № [NUMBER] , без зазначення рахунку картки, що підтверджується розпискою про отримання платіжної картки та/або ПІН-коду. Також у зв`язку з укладенням Договору про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] від 15.04.201 рку між [PERSON] та ТДВ Страхова Компанія М-Лайф укладено Договір добровільного страхування життя (програма страхування від нещасних випадків держателів платіжних карток). На виконання ухвали суду від 11 березня 2024 року позивачем надано до суду для огляду оригінали Заяви (оферти) № 200504323 від 15.04.2016, Довідку про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «МС Platinum CashBack (не іменна) / Зарплатна», розписку про отримання картки та/або ПІН-коду, які були оглянуті судом. Так, 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс», набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року. За цим Договором в порядку та на умовах, що визначені в Договорі, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників божників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно з Витягом Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступлення права вимоги від 20.07.2020 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором № 200504323 від 15 квітня 2016 року зі строком закінчення кредитного договору 20 травня 2017 року, сума видачі кредиту 15250,00 грн., сума заборгованості за тілом кредиту становить 14983,18 грн., заборгованість за доходами 30611,25 грн., загальний залишок заборгованості 45594,43 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей\~626,628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 Цивільного кодексу України\~визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 536 Цивільного кодексу України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до частини 1\~статті 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статями\~512,\~514 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2\~статті 517 Цивільного кодексу України\~боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою\~статті 1078 Цивільного кодексу України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2\~статті 129 Конституції України\~закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої\~статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду заяву (оферту) №200504323 від 15.04.2016, анкету №2670211 від 15.04.2016, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупність споживчого кредиту в рамках карткового продукту від 15.04.2016, тарифи по продукту «Platinum CashBack / Зарплатна», розписку про отримання платіжної картки, договір №7_БМ про відступлення права вимоги від 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №7_БМ від 20 липня 2020 року. В той же час, доказів того, що відповідачем були отримані кредитні кошти, розмір наданого кредиту, графіку погашення заборгованості, виписки з карткового рахунку відповідача, а також розрахунку заборгованості позивачем суду не надано. Згідно дослідженої розписки про отримання платіжної картки та/абоПІН-коду, відповідно до якої [PERSON] було видано платіжну картку № [NUMBER] , до якої було відкрито рахунок № [NUMBER] , також неможливо встановити яка сума була на наданій картці (який кредитний ліміт на ній було встановлено). Як встановлено судом та зазначено вище, відповідач з первісним кредитором уклав договір на отримання кредиту 15.04.2016 року, відповідно до якого відповідачу було видано платіжну картку з номером № [NUMBER] , до якої було відкрито рахунок № [NUMBER] , однак на підтвердження наявності заборгованості за вказаним кредитом позивачем подано виписку по особовим рахункам, зокрема за рахунками № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , за період з з 23.05.2016 по 27.07.2020 року. Разом з тим, жодного доказу на підтвердження того, що позичальнику відповідно до умов договору №200504323 від 16.04.2016 року замість рахунку № [NUMBER] відкрито рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , суду не надано. Також суд звертає увагу, що у позовній заяві не вказано, коли саме відповідач отримав кредит в розмірі 15250,00 грн., а суд не має можливості це встановити самостійно з наданих в якості доказу позивачем виписок по особовим рахункам з 23.05.2016 по 27.07.2020, оскільки, як зазначалося вище, виписка сформована лише після 23.05.2016 року, а не з часу укладення договору, у виписках зазначені рахунки, які не відповідають рахунку, вказаному у заяві (оферті) №200504323 від 16.04.2016 року і жодного доказу того, що рахунок, вказаний у виписках, належить саме відповідачу, не зазначено ні у позовній заяві, ні у доданих до позовної заяви доказах. Представлені суду виписки по рахунку, як зазначено позивачем, оформлені Фондом гарантування вкладів, про те, виписки не підписані уповноваженим представником Фонду гарантування вкладів, а отже не є належним та допустимим доказом на підтвердження видачі кредиту та підставності стягнення заборгованості. Відтак, єдиним документом, де зазначений розмір кредитної заборгованості, є Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №7_БМ від 20 липня 2020 року, в якому зазначено, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200504323 від 15 квітня 2016 року, року зі строком закінчення кредитного договору 20 травня 2017 року, сума видачі кредиту 15250,00 грн., сума заборгованості за тілом кредиту становить 14983,18 грн., заборгованість за доходами 30611,25 грн., загальний залишок заборгованості 45594,43 грн. Проте, суд вважає, що зазначений документ не є належним доказом наявності заборгованості, оскільки складений ТОВ «Діджи Фінанс», без підписів ПАТ "Банк Михайлівський" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за кредитним договором № 200504323 від 15 квітня 2016 року. Згідно з частиною 6\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено докази, наявні у матеріалах цивільної справи. Суд зазначає, що відповідно до частини 5\~статті 177 Цивільного процесуального кодексу України\~позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно отримав у ПАТ «Банк Михайлівський» кредит у розмірі 15250,00 грн., розмір відсотків, а також наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором №200504323 від 16.04.2016 у загальному розмірі 45594,43 грн., у зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині за недоведеністю. Недоведеність позивачем видачі кредиту обмежує суд у вирішенні питання про стягнення 3% відсотків, та інфляційних втрат. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed