Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що зі [PERSON] з 22.01.2011 перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого [INFO] народилась донька - [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб мж сторонами розірваний. Вже довгий час відповідач вживає наркотично-психотропні засоби. Довгий час відповідач зовсім перестав брати участь в житті доньки, не піклується про фізичний ста і духовний розвиток, не цікавиться навчанням та здоров`єм, не приймає участі в утриманні дитини тощо, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Такі дії свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Позивач не обмежувала та не обмежує піклування батька з донькою. Відповідач, розуміючи, що самоусунувся від обов`язків батька відносно малолітньої доньки, прийняв рішення та 15.01.2024 відмовився від прав батька, надавши нотаріально посвідчену про це заяву. Позивач також зазначає, що 18.07.2023 зареєструвала шлюб з [PERSON] , який взяв на себе всі обов`язки по вихованню, утриманню доньки позивача та між ними склалися доброзичливі відносини. Від позивача 06.05.2024 до суду надійшло клопотання, яким просить суд провести судове засідання за відсутністю позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача 29.02.2024 до суду надійшло клопотання про проведення судових засідань за його відсутності. Також у клопотання зазначено, що викладені у позовної заяві обставини відповідають дійсності, які підтверджує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши доводи позивача, враховуючи зайняту позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Положеннями ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до правил ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивача може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 18.05.2011, актовий запис № 1773 (а.с.7а). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2021 (а.с.10). Також встановлено, що позивач 18.07.2023 зареєструвала шлюб з [PERSON] і разом із дитиною проживає окремо від відповідача, займається її вихованням і утриманням самостійно. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батько дитини участі у вихованні, утриманні доньки не приймає, долею та розвитком останньої не цікавиться. Такі обставини підтверджено довідкою «Обласної дитячої клінічної лікарні» ХОР від 01.02.2024 №128, довідкою КЗ «Харківська гімназія №42» ХМР від 01.02.2024 №01/09-39, копією КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР від 12.04.2024 (а.с.25,26,42). Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. На а.с.9 міститься копія заяви [PERSON] , [INFO] , посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., зареєстрованою в реєстрі за №191, якою [PERSON] заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та зазначив, що більше трьох років як самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків як батько та в подальшому виконувати обов`язки батька по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] не буде. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, як принципове положення визначила. Що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50,155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Далі, ч.4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Із висновку Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 26.04.2024 № 361/0/202-24 вбачається за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.47-49). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, матір може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги надані позивачем докази, враховуючи позицію відповідача та висновок Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради, суд, виходячи із інтересів малолітньої дитини [PERSON] , дійшов висновку, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина. Відповідно до правил ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений судовий збір.

Outcome: approved