Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 59 671,67 грн з яких заборгованість з централізованого опалення становить - 27 718,87 грн, заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання - 31 952,80 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 13 363,01 грн, 3 (три) % річних у розмірі 3 990,55 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , в тому числі до квартири [ADDRESS] , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Споживачами за вказаною адресою є [PERSON] , [PERSON] 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)). Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. До теперішнього часу вищезазначений договір між відповідачами та позивачем так і не укладався, однак фактом приєднання споживачів до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг. Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідачі упродовж певного періоду споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на них покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті ними послуги. Однак, з січня 2016 року відповідачі своєчасно не вносять плату за отримані послуги з централізованого опалення /постачання теплової енергії та за отримані послуги з гарячого водопостачання в результаті чого, з урахуванням наслідків спливу строків позовної давності утворилась заборгованість у розмірі 59 671,67 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 27 718,87 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 31 952,80 грн. Також, оскільки відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 26 березня 2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності, тому вимога про стягнення заборгованості за період з січня 2016 року по лютий 2021 року (включно) задоволенню не підлягає. У зв`язку з чим просив позов задовольнити частково. Власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано. 01 квітня 2024 року позивач ТОВ «Євро-Реконструкція» подав відповідь на відзив, у якому виклав заперечення щодо застосування строку позовної давності. Позивач вказав, що у період з січня 2016 року по 30 листопада 2023 року відповідачі не вносили плату за спожиті послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 70 139,85 грн, з яких: заборгованість з централізованого опалення - 30 700,07 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 39 439,78 грн. При цьому, позивач частково погодився із застосуванням наслідків спливу позовної давності з огляду на те, що згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказав, що з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширенню корона вірусної хвороби, тому заяву відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності слід застосовувати лише до частини заявлених вимог, а саме щодо періоду з січня 2016 року по 12 березня 2017 року. У зв`язку з чим, позивач вказує, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 30 листопада 2023 року за надані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі - 27 718,87 грн, за послуги з постачання гарячої води у розмірі - 31 952,80 грн, а також інфляційна складова боргу у розмірі 13 363,01 грн, з яких: 6 279,50 грн - нараховані на суму заборгованості з оплати послуг централізованого опалення, 7 083,51 грн - нараховані на суму заборгованості з оплати послуг з постачання гарячої води, та 3 % річних у розмірі 3 990,55 грн, з яких: 1 886,38 грн - нараховані на суму заборгованості з оплати послуг централізованого опалення, 2 104,17 грн - нараховані на суму заборгованості з оплати послуг з постачання гарячої води. Таким чином, сума, що підлягає стягненню з відповідачів, складає 77 025,23 грн. Також, позивачем надано новий розрахунок заборгованості відповідачів, з урахуванням аргументів, викладених у відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверти з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлялися за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернулися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved