Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за користування грошовими коштами з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України, посилаючись на те, що 09.04.2008 між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05/04/2008/840-К/435, за змістом якого, позичальнику був наданий кредит в сумі 133\~043 доларів США 76 центів строком до 08.04.2027. З метою забезпечення умов кредитного договору, 09.04.2008 між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр № 559, предметом іпотеки за яким є квартира [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, ВАТ «КБ «Надра» направив на адресу позичальника вимогу про погашення наявної заборгованості за кредитом в розмірі 230 576,32 доларів США, що у еквіваленті становить 1 842 996,51 грн. Вказана вимоги залишилась без виконання. Надалі, ВАТ «КБ «Надра» звернувся до відповідача з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року у справі 521/15123/13-ц задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра»; вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 43 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , шляхом надання ПАТ КБ «Надра» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмета іпотеки. Кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості за Кредитним договором № 05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року перед ПАТ КБ «Надра» у розмірі 1 842 996 гривень.\~На теперішній час відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує істотні умови кредитного договору щодо повернення суми заборгованості, встановленої рішенням суду. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 18.08.2023 року становить - 568 867,31 грн., а тому, ТОВ «Консалт Солюшенс» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від\~27.11.2023\~року відкрито\~провадження у\~справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. До судового засідання сторони не з`явились. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якій також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач\~\~- [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки до судового засідання не сповістив, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 квітня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05/04/2008/840-К/435, відповідно до умов якого, [PERSON] був наданий кредит в сумі 133 043 доларів США 76 центів з процентною ставкою в розмірі 13,59 % річних, які нараховуються банком за фактичну кількість днів у період на залишок заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 08 квітня 2027 року. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, 09 квітня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр № 559. Предметом іпотеки за вказаним договором є квартира [ADDRESS] . В подальшому, у зв`язку із порушенням Позичальником умов кредитного договору, ВАТ КБ «Надра» направив на адресу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитом в розмірі 230 576,32 доларів США, що у еквіваленті становить 1 842 996,51 грн. Вказана вимога залишилась без виконання. У зв`язку з такими обставинами, ВАТ «КБ «Надра» звернулось до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року у справі № 521/15123/13-ц позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» - задоволено і вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 43 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмета іпотеки; Кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості за Кредитним договором № 05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року перед ПАТ КБ «Надра» у розмірі 1 842 996 гривень. Отже, судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року підтверджено факт наявної заборгованості [PERSON] за кредитним договором в розмірі 1 842 996 гривень. В подальшому, 24 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі № 125. За змістом пункту 17 Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] , за кредитним договором № 05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року та іпотечним договором від 09 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., реєстр. №559. 14 січня 2022 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/15123/13-ц замінено вибулого стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Малиновським районним судом м. Одеси у справі №521/15123/13-ц. Положення ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. З огляду на вищевказане, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ КБ «Надра» у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору № 05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року та в подальшому були підтвердження рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року у справі № 521/15123/13-ц. Наразі, [PERSON] ухиляється від виконання умов кредитного договору на повернення суми заборгованості, встановленої рішенням суду, у зв`язку з чим ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду з позовом про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за користування грошовими коштами. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порядку ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц. Так, нарахування 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. За наданим позивачем розрахунком заборгованість розрахована за період з 24.02.2019 до 23.02.2022 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, та станом на 18.08.2023 року становить 568 867,31 грн., з яких: 402 997,68 грн. - інфляційні втрати; 165 869,63 грн. - 3 % річних за користування грошовими коштами. Розрахунок відповідачами не спростований. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати розмірі 8\~533,00 гривень за сплату судового збору.

Outcome: approved