Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач у січні 2024 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 48300 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 16.11.2022 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою укладений договір про надання фінансового кредиту № 17477-11/2022 в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору кредитор надав відповідачці грошові кошти в розмірі 6000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за договором станом на 01.12.2023 утворилася заборгованість у розмірі 25200 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 19200 грн. Також 20.11.2022 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою укладений договір про надання фінансового кредиту № 22495-11/2022 в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору кредитор надав відповідачці грошові кошти в розмірі 5500 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за договором станом на 01.12.2023 утворилася заборгованість у розмірі 23100 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5500 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 17600 грн. 28.07.2023 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 28072023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаними двома кредитними договорами на загальну суму 48300 грн (25200 + 23100). Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати зі сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 16.11.2022 первісний кредитор ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачка [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 17477-11/2022 в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору кредитор надав відповідачці грошові кошти в розмірі 6000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором (а.с.6-9). Кредит наданий на строк 25 днів, тобто до 10.12.2022 (п. 1.2 договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в рохрахунку 2,00 % на добу (п. 1.3). У разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений у п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п. 2.3). Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши відповідачці 6000 грн на її банківську картку, що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.13 також зв.ст.). 28.07.2023 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 28072023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором суму 25200 грн (а.с.18-24). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за договором позивач заявив до стягнення з відповідачки станом на 01.12.2023 заборгованості в розмірі 25200 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 19200 грн (а.с.15-17). 20.11.2022 первісний кредитор ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачка [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 22495-11/2022 в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору кредитор надав відповідачці грошові кошти в розмірі 5500 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором (а.с.25-28). Кредит наданий на строк 25 днів, тобто до 14.12.2022 (п. 1.2 договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в рохрахунку 2,5 % на добу (п. 1.3). Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши відповідачці 5500 грн на її банківську картку, що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.32 також зв.ст.). 28.07.2023 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 28072023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором суму 23100 грн (а.с.37-43). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за договором позивач заявив до стягнення з відповідачки станом на 01.12.2023 заборгованості в розмірі 23100 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5500 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 17600 грн (а.с.34-36). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до вимог ст. 12 цього Закону (у редакції, чинній на час укладення кредитних договорів), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц та враховується судом у рамках розгляду цієї справи згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Таким чином, суд установив, що позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом в межах погодженого строку кредитування за обома договорами, тобто за 25 днів. Виходячи з розміру погодженої сторонами процентної ставки за двома договорами у 2,5 % на добу, суд визначає розмір заборгованості за відсотками: -за першим договором у сумі 3750 грн (6000 х 2,5 % = 150 х 25 = 3750); -за другим договором у сумі 3437,50 грн (5500 х 2,5 % = 137,50 х 25 = 3437,50). З урахуванням викладеного суд частково задовольняє заявлений позов та стягує з відповідачки на користь позивача 9750 грн за кредитним договором № 17477-11/2022 від 16.11.2022, що складається з 6000 грн заборгованості за тілом кредиту, 3750 грн заборгованості за відсотками, та 8937,50 грн за кредитним договором № 22495-11/2022 від 20.11.2022, що складається з 5500 грн заборгованості за тілом кредиту, 3437,50 грн заборгованості за відсотками, а всього 18687,50 грн. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову на суму 18687,50 грн, що становить 38,7 % від заявленої суми позову, суд стягує з відповідача на користь позивача 1038,71 грн витрат зі сплати судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved