Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

12.01.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява [PERSON] до КП ВКГ «Бориспільводоканал» з позовними вимогами: - визнати правомірність вимог позивача по застосуванню діючих норм споживання на одну особу за період з дня початку триваючої протиправної бездіяльності відповідача до дня встановлення позивачем квартирного лічильника, то застосувати до відповідача матеріально-правовий засіб примусового характеру у вигляді зобов`язання виконати перерахунок вартості наданих послуг по особовому рахунку № [NUMBER] за вказаний період, а саме: з 01 лютого по 03 липня 2023 року із застосуванням затверджених норм споживання холодної води на одну особу, а з 03 липня 2023 року - згідно з показаннями її лічильника; - стягнути з відповідача на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 500 гривень (а.с.1-4). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. В лютому місяці 2023 року в багатоквартирному будинку позивача оператором зовнішніх інженерних мереж, без повідомлення мешканців, було встановлено загальнобудинковий лічильник холодної води, що завдало позивачу збитків при отриманні послуг з водопостачання і водовідведення. Позивач зазначає, що в її квартирі індивідуального лічильника не було, вона проживала одна і платила за спожиту воду згідно з нормами споживання на одну особу близько 240 грн. в місяць до січня 2023 року включно. У лютому 2023 року вона отримала квитанцію з переплатою в розмірі 293 грн., а у березні - з переплатою 220 грн. У платіжній квитанції за квітень вже був зазначений борг у розмірі 1121 грн. Позивач вирішила, що це перерахунок помилки з переплатами, які вона не робила, тому сплатила цей борг, проте за травень знову прийшла квитанція на суму 1044 грн. Лише тоді позивач зрозуміла, що причиною подорожчання послуги є встановлення вузлу комерційного обліку та, що нарахування стали проводитись згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Щоб не платити за воду, яку використовують сусіди по будинку, позивач у червні встановила, а 03 липня 2023 року зареєструвала квартирний лічильник. Позивач вказує, що до не вчасного встановлення лічильника призвела відсутність інформації про намір встановлення вузлу комерційного обліку у будинку. Зазначає, що відповідно до ст.3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії і водопостачання» оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення ВКО повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення, а також, що відповідно до п. 4 «Порядку інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 444, повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення: на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Оператор забезпечує доведення до відома власників (співвласників) будівлі інформації про намір встановити вузол комерційного обліку шляхом повідомлення на паперовому носії кожного власника (співвласника) будівлі протягом тридцяти днів з дня розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, та у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Позивач стверджує що не була повідомлена у визначений законом спосіб, та що на інформаційному стенді її під`їзду такого повідомлення не було, паперового повідомлення вона не отримувала. Також звертає увагу, що у повідомленні про намір встановлення ВКО від 10.10.2022 року, розміщеному на офіційному сайті КП ВКГ «Бориспільводоканал» адреса будинку позивача відсутня. Тому позивач не тільки не знала, а й не могла знати про цей намір. Посилаючись на положення ст.ст. 15, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.22,1166 ЦК України внаслідок порушення її прав на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію вона має право на відшкодування шкоди. Не отримавши роз`яснення на свої звернення до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, позивач не отримала, тому змушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав споживача. Зокрема, стверджує про заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 500 грн. 21.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.а.с.32-34), відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. КП ВКГ «Бориспільводоканал» надає послуги по подачі води та відведенню стоків згідно з публічним договором приєднання, який укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Договір розміщено 01.03.2022 року на веб-сайті КП ВКГ «Бориспільводоканал» у вільному доступі та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом цього Договору кожної особи, що отримує та звертається до підприємства, для отримання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Також зазначає, що обсяг спожитої у будинку послуги з централізованого водопостачання визначається як обсяг питної води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315. На виконання вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Постанови КМУ «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» № 869 від 01.06.2011 року, Постанови НКРЄКП № 556 від 31.03.2016 року «Про схвалення Інвестиційної програми КП ВКГ «Бориспільводоканал» на 2016 рік», лічильник за адресою [ADDRESS] було встановлено у квітні 2017 року (акт від 21.04.2017 року). Про намір встановлення вузла комерційного обліку було повідомлено мешканців будинку [ADDRESS] , шляхом розміщення оголошення у загальнодоступному місці і інформаційному стенді на під`їзді будинку та рознесено повідомлення на паперовому носії кожному власнику (співвласнику) будівлі. Вважають посилання позивача на відсутність інформації про намір встановлення вузла комерційного обліку безпідставними, а також, що для встановлення індивідуального лічильника у позивача було достатньо часу. Також зазначають, що станом на 12.02.2024 року по особовому рахунку [NUMBER] ( [ADDRESS] ) зроблено перерахунок. Сума переплати складає 1169 грн. 47 коп. Звертають увагу, що позивач жодним доказом не підтверджує свою вимогу щодо відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.28). Ухвалою від 19.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.42). У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. За змістом позовної заяви [PERSON] просила розглянути справу без її участі. Від відповідача додаткових заяв та клопотань не надійшло. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно з даними паспорта позивача [PERSON] , [INFO] [NUMBER] (а.с.26) вона зареєстрована, та за змістом позовної заяви проживає за вказаною в позовній заяві адресою: [ADDRESS] . Як визнано сторонами, та підтверджується долученими до позовної заяви повідомленнями на оплату послуг УП ВКГ «Бориспільводоканал» по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , - ім`я [PERSON] (а.с.12-14), а також довідкою - розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] , наданим відповідачем (а.с.35), позивач [PERSON] отримує послуги з водовідведення та водопостачання, які надаються відповідачем за вказаною адресою. Як стверджує позивач, 03.07.2023 вона встановила у квартирі та зареєструвала лічильник холодної води, на підтвердження чого надала копію Акту про перевірку стану водопровідних мереж (а.с.15). Як встановлено з наданих позивачем повідомлень на оплату послуг (а.с.14), а також з розрахунку заборгованості за особовим рахунку № [NUMBER] (а.с.35), наданим відповідачем, починаючи з серпня 2023 року, нарахування оплати послуг за водопостачання ти водовідведення здійснюється згідно з показниками квартирного лічильника. Разом з цим відповідачем не заперечується, та долученими повідомленнями про оплату та розрахунком заборгованості підтверджується, що у квітні, травні, та червні 2023 року нарахування оплати за послуги водопостачання та водовідведення здійснювалося з урахуванням даних загальнобудинкового лічильника (вузлу комерційного обліку), який було встановлено у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] у квітні 2017 року, що, зокрема , підтверджується копіями Акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 21 квітня 2017 рок (а.с.37) та Акту введення в експлуатацію основних засобів від 28 квітня 2017 року (а.с.36). Так, в силу вимог ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Порядок встановлення вузла комерційного обліку (загальнобудинковий лічильник) передбачений Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017 року. Так, в силу положень п.п.4,13 ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; розподільний облік комунальних послуг - визначення за допомогою вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) та/або за встановленими правилами (методиками) у передбачених цим Законом випадках кількісних показників отриманої споживачем комунальної послуги, на підставі яких здійснюється розподіл показань вузла комерційного обліку між споживачами в будівлях, де налічуються два та більше споживачів; Відповідно до ч.ч.1-3, ч.13 ст.3 Закону оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом. Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил. Для споживача комунальних послуг, якому комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності в кожній точці приєднання до зовнішніх інженерних мереж. Оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення. Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України. Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання такого повідомлення має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку. У разі якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення власник (співвласники) не надав згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах або не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дати повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж. У разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди для встановлення вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється. З дати взяття на абонентський облік оператором зовнішніх інженерних мереж вузла (вузлів) комерційного обліку, наявного (наявних) при введенні в експлуатацію завершених будівництвом нових житлових і нежитлових будівель, реконструйованих, капітально відремонтованих житлових і нежитлових будівель, що приєднані (приєднуються) до зовнішніх інженерних мереж, або вузла (вузлів) комерційного обліку, встановленого (встановлених) власником (співвласниками) будівлі, відповідні власники (співвласники) оплачують вартість відповідної комунальної послуги за тарифом, що не враховує витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку. Органи, уповноважені встановлювати тарифи, при прийнятті рішення про встановлення тарифів на теплову енергію та комунальні послуги повинні забезпечити встановлення одночасно тарифів, що враховують витрати на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, і тарифів, що не враховують витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку і застосовуються у випадках, зазначених у абзаці першому цієї частини. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.9 Закону комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону: обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Як було повідомлено позивачу в листі КП ВКГ «Бориспільводоканал» від 19.07.2023 №01-08/2-245 (а.с.8-9) про намір встановлення комерційних вузлів обліку 10.10.2022 було розміщено Повідомлення на їх веб-сайті: http//borispol-voda@ukr.net, а також були вивішені повідомлення на під`їздах багатоквартирних будинків (а.с.16). Проте, в долученому до позовної заяви додатку до повідомлення (а.с.17-18), будинок по [ADDRESS] у переліку багатоквартирних будинків, щодо яких оператор зовнішніх інженерних мереж КП ВКГ «Бориспільводоканал» повідомляв про намір встановлення вузла комерційного обліку, не зазначений. Суд звертає увагу, що Порядок інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 червня 2018 року №444, зокрема передбачає, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузла комерційного обліку повідомляє власникам (співвласникам) будівлі про намір встановити такий вузол за формою згідно з додатком (далі - повідомлення) (пункт.2). Відповідно до п.п.4, 5 Порядку повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення: на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Оператор забезпечує доведення до відома власників (співвласників) будівлі інформації про намір встановити вузол комерційного обліку шляхом повідомлення на паперовому носії кожного власника (співвласника) будівлі протягом тридцяти днів з дня розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування. У разі відсутності веб-сайту у оператора зовнішніх інженерних мереж та органу місцевого самоврядування днем отримання повідомлення є дата розміщення повідомлення у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. За змістом п.6 Порядку власники (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення мають право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку. Спори, які виникають між оператором зовнішніх інженерних мереж та власниками (співвласниками) будівлі щодо наміру встановлення вузла комерційного обліку, вирішуються у судовому порядку. Отже, у даному випадку позивач, як індивідуальний споживач послуг не наділена повноваженнями приймати рішення, визначене у п.6 Порядку. Крім того, згідно з наданими відповідачем вищезазначеними Актами (а.с.36,37) в будинку по [ADDRESS] вузол комерційного обліку (загальнобудинковий лічильник) було встановлено у квітні 2017 року, тобто до прийняття та набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Порядку інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку. Також суд враховує, що порядок визначення та розподіл загального обсягу спожитої холодної води у багатоквартирному будинку передбачений розділом Х «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315, яка, зокрема, передбачає, що сумарний обсяг спожитої холодної води в приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку визначається на підставі їх показань, а також обсяг спожитої холодної води в приміщенні, не оснащеному вузлом (вузлами) обліку холодної води розраховуюється за встановленою формулою з урахуванням таких даних, як: загальний обсяг спожитої холодної води у будівлі/будинку, м3; сумарний обсяг спожитої холодної води у приміщеннях, що визначений за показаннями вузлів розподільного обліку, м3; обсяг холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, визначений за показаннями вузла розподільного обліку або на підставі договору з виконавцем комунальних послуг на ці цілі, м3; обсяг витоку холодної води із внутрішньобудинкових мереж централізованого водопостачання (або із мереж системи автономного водопостачання), визначений та розподілений на особу, з вини якої стався такий витік, м3 (за відсутності витоків приймають -0); кількість осіб, які фактично користуються послугою з централізованого водопостачання (або здійснюють відбір холодної води із системи автономного водопостачання) в приміщенні, не оснащеному вузлом (вузлами) розподільного обліку холодної води, особа; сумарна кількість осіб у будівлі/будинку, які фактично користуються послугою з централізованого водопостачання (або здійснюють відбір холодної води із системи автономного водопостачання) в приміщеннях, що не оснащені вузлом (вузлами) розподільного обліку холодної води, особа. До введення в дію вищевказаної Методики порядок обліку та оплати послуг здійснювався відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, п.11 якого передбачав, що, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Крім того, в силу вимог п.п. 20, 21,22 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 року №85), комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання наданих послуг у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу. Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Відповідно до п.п.32,33,34 цих Правил вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: -плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; - плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; - плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Отже, законодавчо визначений порядок обліку та оплати наданих послуг з водопостачання, а саме в частині урахування показів будинкових засобів обліку фактично, не змінився. Суд також звертає увагу, що в силу положень п.45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості послуги згідно із законодавством та умовами договору; 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, порядок оплати, норми споживання та порядок надання послуг, а також про їх споживчі властивості; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); 4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні послуг; 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості; 6) на обрання однієї з моделей організації договірних відносин з виконавцем; 7) на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору; 8) отримувати від виконавця штраф у розмірі, визначеному договором, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт; 9) на перевірку кількості та якості послуг у встановленому законодавством порядку; 10) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; 11) без додаткової оплати отримувати від виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих послуг; 12) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені виконавцем нарахування (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі; 13) звертатися до суду в разі порушення виконавцем умов договору. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача, що відповідачем порушені її права як споживача послуг, слід визнати безпідставними, оскільки на споживача покладено обов`язок здійснювати оплату спожитих послуг з урахуванням показників будинкових засобів обліку, як це було передбачено спочатку вищезазначеними Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а у подальшому Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315,. Отже, доводи [PERSON] , що невчасне встановлення позивачем внутрішньоквартиного лічильника з обліку холодної води здійснено через відсутність повідомлення від відповідача про встановлення вузлу комерційного обліку, слід визнати такими, що не гуртуються на вищенаведених вимогах чинного законодавства. Сам факт відсутності у позивача приладу обліку (квартирного лічильника) спожитої холодної води у період до липня 2023 року, не звільняє позивача, як споживача послуг з водопостачання та водовідведення проводити оплату таких послуг відповідно до вимог чинного законодавства, тобто, як з урахуванням норм споживання холодної води на одну особу, так із з урахуванням показників будинкових засобів обліку. Крім того, з наданого відповідачем довідки - розрахунку заборгованості (а.с.35) встановлено, що у лютому здійснено перерахунок (коригування) на суму 1327 гривень 93 копійки, внаслідок чого переплата позивача становить 1169 гривень 47 копійок. Позивачем жодних заперечень щодо правильності проведеного перерахунку та підстав його проведення не надано. Отже, позов в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості наданих послуг слід визнати безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку з чим у задоволенні такої вимоги слід відмовити. Пов`язана вимога щодо відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення прав споживача також не підлягає задоволенню. Так, в силу вимог ч.1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Також суд звертає увагу, що в силу вимог п.5 ч.1 ст.4, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Наявність зазначених підстав для відшкодування моральної шкоди у визначеному в позові розмірі, 500 гривень, позивачем не доведена, як і факт заподіяння такої шкоди. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позову. Про наявність судових витрат відповідачем не зазначено. В силу вимог ст.141 ЦПК України підстави для відшкодування судових витрат не встановлено. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, такі витрати приймаються на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed