Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 081,02 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що 11.12.2020 р. між ТОВ "Слон кредит" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг "Стандартний" № 442695, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 12 500 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 11.12.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. 30.06.2021 р. між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги за відповідним Договором. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 442695 до позичальника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 р. Відповідно до Реєстру боржників № до Договору № 10-01/2023 про відступдення прав вимоги від 10.01.2023 р. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 081,02 грн., з яких: 12 299,94 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 781,08 грн. сума заборгованості за відсотками. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує. Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 22.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у зв`язку з віднесенням даної категорії справ до малозначних. Ухвалою суду від 21.03.2024 р. здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 25.04.2023 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу, які останній не отримав про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомлений належним чином. Крім того, відповдач повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на веб-сайті "Судова влада" 22.03.2024 року в судове засідання призначене на 25.04.2024 року. В судове засідання призначене на 25.04.2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.12.2020 р. між [PERSON] та ТОВ "Слон Кредит" укладено Договір №442695 про надання споживчого кредиту. Загальний розмір кредиту складає 12 500 грн., які Позичальник зобов`язався повернути в строк до 11.12.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 10 000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; у розмірі 2 500 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору (а.с. 5-6). Отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 10 000 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 3987 від 11.12.2020 р. (а.с. 7). Пунктом 1.5 Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125 % річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних. Відповідно до п. 3.1. Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Пунктом 3.2. Договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. 30.06.2021 р. між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договір про надання фінансових послуг "Стандартний" № 442695 від 11.12.2020 р., що укладений між ТОВ "Слон кредит" та позичальником, яким є [PERSON] , що також підтверджується актом приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу та платіжним дорученням № 263230010 від 30.06.2021 р. сплати ціни Прав вимоги на виконання грошових зобов`язань згідно Договору № 30-06/2021 (а.с. 10-12). Відповідно до Реєстру боржників від 01.07.2021 р. до Договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 р. ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 928,51 грн., з яких: 12 299,94 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 4 628,57 грн. сума заборгованості за відсотками (зв. а.с. 12-13). Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 р. ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальника ТОВ "КОЛЛЕК ЦЕНТР", в тому числі за Договором надання фінансових послуг "Стандартний" № 442695 від 11.12.2020 р., що укладений між ТОВ "Слон кредит" та [PERSON] (а.с. 15-17). Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р. ТОВ "КОЛЛЕК ЦЕНТР" набуло право вимоги до [PERSON] за Договором № 442695 від 11.12.2020 р. в сумі 32 081 грн. (а.с. 1-20). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 526 ЦК України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 550 ЦК України встановлено, що незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за Договором № 442695 від 11.12.2020 р. про надання споживчого кредиту в розмірі 32 081,02 грн., з яких: 12 299,94 - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 19 781,08 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. З приводу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем надано докази витрат на правову допомогу, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу складають 13 000,00 грн, На обгрунтування витрат на правову допомогу, понесених при розгляді справи, представником позивача подано наступні документи: договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року, укладеного між директором ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" Мостовенком О.І. та керуючим Адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" Бурдюг Т.В., заявка на надання юридичної допомоги № 624 від 02.01.2024 р., витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 р. та платіжне доручення № 0406030000 про оплату наданих послуг від 10.01.2024 р. Відповідно до позиції висловленої у постанові КАС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 року у справі №922/619/18). Відповідач з заявою про зменшення судових витрат не звертався. З урахуванням викладеного, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема, тієї обставини, що представник позивача не приймала участь в судових засіданнях, враховуючи, що стороною відповідача не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 гривень Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 гривні, сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою.

Outcome: approved