Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, які були отримані без достатньої правової підстави, посилаючись на те, що він здійснив перерахування коштів 25.06.2022 року в сумі 10015 (десять тисяч п`ятнадцять) гривень 00 копійок, 25.06.2022 року на суму 2929 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 00 копійок та на суму 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 15344 (п`ятнадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 00 копійок на особистий картковий рахунок відповідача. В подальшому, як зазначає позивач, на його вимогу у телефонному режимі повернути кошти, відповідач не здійснив повернення коштів, які він отримав без достатньої правової підстави. 22 лютого 2023 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про повернення коштів, однак відповідач кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача кошти, які були отримані без достатньої правової підстави у розмірі 15344 (п`ятнадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 00 копійок та судові витрати. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги повністю підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2022 року [PERSON] здійснив перерахування коштів у сумі 10015 (десять тисяч п`ятнадцять) гривень 00 копійок на рахунок [PERSON] , що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією № 46785117. 25.06.2022 року [PERSON] здійснив перерахування коштів у сумі 2929 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 00 копійок на рахунок [PERSON] , що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією № 2176177350865. 25.06.2022 року [PERSON] здійснив перерахування коштів у сумі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок на рахунок [PERSON] , що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією № 4922-ТММТ-875М-3ЕХ6. Таким чином, позивач 25.06.2022 року здійснив перерахування коштів на рахунок [PERSON] на загальну суму 15344 (п`ятнадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 00 копійок. 22 лютого 2023 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про повернення коштів, однак зазначені кошти повернуті не були, отже з подання вимоги про повернення коштів строк повернення таких коштів настав. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідач не надав суду жодних заперечень щодо позову, доказів правомірного неповернення отриманих коштів позивачу. Таким чином, під час переходу майна у формі грошових коштів від позивача до відповідача була відсутня для цього належна правова підстава, набувач збагатився за рахунок потерпілої особи без достатньої підстави, передбаченої законом, іншими правовими актами чи правочином, оскільки такий перехід майна суперечить юридичному змісту правовідношення та не ґрунтується на прямій вказівці закону. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму грошових коштів у розмірі 15344 (п`ятнадцять тисяч триста сорок чотири) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, що підтверджується квитанцією 9298-8503-3645-4233 від 08.03.2023 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення коштів, які були отримані без достатньої правової підстави задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved