Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 09 листопада 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися з початку 2023 року через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року зупинено провадження для надання сторонам строку для примирення терміном шість місяців. Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року розгляд справи поновлено. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його та позивача відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. Відзиву на позов не подав. На підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України, враховуючи відсутність зазначення відповідачем причини неявки у судове засідання, а отже відсутність підстав для визнання такої неявки поважною, на підставі вимог частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 листопада 2017 року, про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис № 579 (а.с. 4 свідоцтво). Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва). Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків позивач вважає неможливим, наданий судом шестимісячний строк для примирення позитивних результатів не дав, а отже судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Оскільки повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вимоги позивача у цій частині, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому підлягають відшкодуванню позивачу сплачений нею судовий збір при поданні позовної заяви до суду у сумі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved