Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, 08.01.2024 року подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить: - встановити факт проживання однією сім`єю з 18 березня 2008 року по 12 листопада 2022 року [PERSON] з гр. [PERSON] , який помер [INFO] у квартирі [ADDRESS] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 20 серпня 1993 року мати позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] »- на « [PERSON] ». 10 квітня 2008 року мати позивача - [PERSON] , її чоловік [PERSON] і позивач [PERSON] в рівних частках по 1/3 частки кожний отримали свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] , яке видано Комунальним підприємством «Управління міського господарства». У цій квартирі були зареєстровані: [PERSON] з 24 листопада 1993 року, [PERSON] з 19 травня 1983 року по день смерті [INFO] , [PERSON] з 24 листопада 1993 року по день смерті [INFO] , та позивач - з 18 березня 2008 року по теперішній час, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 147 від 09 січня 2023 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської-військової адміністрації Покровського району Донецької області. [INFO] померла мати позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги майна померлої [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України в рівних частках були: позивача (донька) та її чоловік - [PERSON] , який на підставі ст. 1273 Цивільного кодексу України відмовився від спадщини, що залишилася після смерті дружини на користь [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Інших спадкоємців 1,2,3,4 черги майна померлого [PERSON] , як по закону так і по заповіту крім позивача не має. [PERSON] звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 13 вересня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартиру [ADDRESS] , яке посвідчено приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 1090 (спадкова справа № 86/2022). Щодо спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , - 13 вересня 2023 року позивач отримала від нотаріуса роз`яснення, що згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`ять років до часу відкриття спадщини. Нотаріус порекомендовала звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] більше ніж п`ять років, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб матері з [PERSON] , довідкою з міста мешкання, свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] , яке видано Комунальним підприємством «Управління міського господарства» 10 квітня 2008 року. За таких обставин, [PERSON] звернулась до суду. Встановлення факту спільного проживання заявника із спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення та реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Ожиганов С.В. у судове засідання не з`явилися, суду адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем Покровською міською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у відсутність їх представника, винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Гришине Красноармійського району Донецької області, громадянка України, зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 2). \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером 2 групи інвалідності, загальне захворювання, відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 853695 (а.с. 3, 4). Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] , позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 27.06.1991 року уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 5). Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Мати позивачки [PERSON] 20.08.1993 року уклала шлюб з [PERSON] , присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Андріївка, Софіївського району Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.04.2008 року, видане КП «Управління міського господарства», квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] 1/3 частини, та його членам сім`ї: [PERSON] , - 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини (а.с. 6). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 18906316 від 22.05.2008 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 10.04.2008 року на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частини кожному (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщенні № 147 від 09.01.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 18.03.2008 року. [PERSON] ,, [INFO] був зареєстрований з 19.05.1983 року по день смерті [INFO] , знятий з реєстрації 09.01.2023 року. [PERSON] ,, [INFO] , з 24.11.1993 року по день смерті [INFO] , знято з реєстрації 05.10.2022 року (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , мати позивачки [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.09.2023 року, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О., спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , а саме 1/3 частки квартири [ADDRESS] , та згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 73928278 та витягу з Державного реєстру речових прав 346339506 (а.с. 13, 14, 15). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] а.с. 12, в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С. листом №457/01/16 від 15.09.2023 року було роз`яснено [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду з вимогою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом надано оцінку наявним в справі доказам та перевірено доводи позивача [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті цивільної дружини. Так, в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Зареєстрованим місцем проживання позивача та спадкодавця [PERSON] є адреса: [ADDRESS] . У судовому засіданні було допитано свідків. [PERSON] пояснила, що проживає у сусідній квартирі з [PERSON] . [PERSON] отримав на заводі квартиру за адресою: [ADDRESS] , 40 років потому. Приблизно у 1992-1993 році він почав жити там з [PERSON] та її донькою [PERSON] , згодом уклав шлюб. Останнім часом [PERSON] дуже хворіла та позивачка її доглядала до самої смерті. У 2016 році вітчим [PERSON] був травмований, та [PERSON] його постійно доглядала, виводила на вулицю. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає в одному під`їзді з [PERSON] . З 1983 року у квартирі [ADDRESS] , проживав [PERSON] . Позивач стала проживати в цій квартирі приблизно з 1993 року разом зі своєю матір`ю. Згодом, її матір та [PERSON] одружились. [PERSON] доглядала матір та вітчима. Окрім них, ніхто в квартирі не проживав. Суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] фактично проживала з вітчимом [PERSON] в належній їм квартирі. Інші відомості, які могли спростувати такі доводи позивача, або вказати на сумнівність обґрунтувань цієї частини позову, - судом не встановлено. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, статтею 1268 ЦК України встановлено презумпцію прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Позивачем [PERSON] заяву про відмову від прийняття в порядку ст. 1274 ЦК України подано не було. Згідно відомостей приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О. (наданих на запит суду), - спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась (а.с. 28-30). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Спадкоємицею, що прийняла спадщину є [PERSON] (а.с. 31-33). Також приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С. надано інформацію (на запит суду), - на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) - спадкова справа не відкривалась, заповіти відсутні (а.с. 49-51). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С. листом №457/01/16 від 15.09.2023 року було роз`яснено [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду з вимогою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.с. 16). Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 23) якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.) Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевказані положення національного законодавства та рекомендації його застосування суд вважає встановленим та доведеним юридичний факт, що [PERSON] постійно проживала разом із вітчимом [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Факт має юридичне значення, обумовлене необхідністю оформлення спадщини, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Крім того, згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщини, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні вказаного, право власності на нерухоме майно, а саме 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право відноситься до прав, які входять до складу спадщини. Це право після смерті спадкодавця перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved