Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» вернувся з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 163\~280,00 гривень, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 23 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2955320 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» укладено договір факторингу №27072023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 163\~280,00 гривень, з яких: 20000,00 гривень - заборгованість за кредитом, 143\~280,00 гривень - заборгованість за відсотками. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за клопотанням позивача витребувано докази у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2955320. 26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» укладено договір факторингу №27072023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна». Відповідно до витягу із реєстру прав вимог №1 від 26.07.2023 до Договору факторингу №27072023 від 26.07.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору № 2955320. Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» на підставі кредитного договору № 2955320 від 18.02.2022, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512\~ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за кредитним договором № 2955320 від 18.02.2022 року у розмірі 163\~280,00 гривень. Враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 163\~280,00 гривень. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що між ТОВ «УМ Факторинг» та адвокатом Судейкіною І.В. 18.09.2023 було укладено Договір про надання правової допомоги № 18/09/Юр. Як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг №99 до Договору №18/09-Юр про надання правової допомоги від 25.09.2023 адвокатом Судейкіною І.В. було надано ТОВ «УМ Факторинг» правові послуги на суму 4 000 грн., які складаються підготовки та подання позовної заяви, факт сплати яких підтверджується платіжною інструкцією №413 від 28.09.2023. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 4 000 гривень. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір\~\~у розмірі 2684 гривень.

Outcome: approved