Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

04 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, згідно якого просив: 1) визнати незаконною бездіяльність Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» у непроведенні реструктуризації зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №ODMLGА00000347 від 25 липня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] за його заявою від 09 листопада 2022 року; 2) зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» провести реструктуризацію кредитних зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №ODMLGА00000347 від 25 липня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] , на умовах та у відповідності до Закону України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо споживчих\~кредитів,\~наданих в\~іноземній валюті»\~№1381-ІХвід 13.04.2021 року та пункту 7 розділу ІV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] укладено Кредитний договір №ODMLGА00000347. Валютою\~цього договору\~визначено долари\~США. На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 25 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № ODMLGА00000347, предметом якого є квартира, загальною площею 73,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» [PERSON] 09.11.2022 року звернувся в Банк з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Закону\~України «Про\~споживче кредитування».\~Листом АТ\~КБ «ПриватБанк»\~від 24.02.2023\~р.\~№20.1.0.0.0/7-230214/32679 відмовлено у\~проведенні реструктуризації. Позивач не погоджується з таким рішенням Банку, вважає, що його кредит, відповідає всім критеріям, встановленим п. 7 розділу IV «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Закону\~України «Про\~споживче кредитування»\~та ним\~були надані\~всі документи,\~які необхідні\~для проведення\~реструктуризації зобов`язань\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~наданий в\~іноземній валюті,\~у встановлені\~законом строки,\~у зв`язку\~з чим\~позивач вважає,\~що відмова\~відповідача у\~проведенні реструктуризації\~зобов`язань за\~кредитним договором\~є незаконною. В матеріалах\~справи наявні\~письмові пояснення\~представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в який представник просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що позивачем не надано необхідних для проведення реструктуризації документів та пропущено строк звернення із вказаною заявою. Так, довідка про місце реєстрації [PERSON] та [PERSON] не відображає інформацію про повний склад сім`ї позичальника. Крім того, враховуючи вимоги пп.3 п.7 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та наявність на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження по справі предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за Кредитним договором, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пуктом Закону, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у такій справі, оскільки рішення суду у справі про стягнення боргу не набрало законної сили, банк відповідно до Закону не може провести реструктуризацію, а право позивача про проведення реструктуризації Банком не порушено та звернення [PERSON] з позовом про зобов`зання Банку провести реструктуризацію є передчасним.( а.с.98-99) Ухвалою суду від 14.04.2023 року відкрито провадження по цивільній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням судового засідання. У судовому засіданні 29.02.2024 року представник позивача надала додаткові пояснення по справі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ODMLGА00000347. Відповідно до пункту 7.1. кредитного договору банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 25 липня 2007р. по 25 липня 2017р. включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 99\~900,00 дол. США на наступні цілі: споживчі цілі, а також у розмірі 10\~195,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору. У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № ODMLGА00000347, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 73,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Станом на сьогодні у провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває справа №497/1094/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ODMLGA00000347 від 25 липня 2007 року. Розгляд справи зупинено. 09.11.2022 року [PERSON] звернувся в Банк з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором №ODMLGА00000347 від 25 липня 2007 року в порядку пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Листом від 24.02.2023 №20.1.0.0.0/7-230214/32679 АТ КБ «Приватбанк» повідомило про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю заяви про реструктуризацію вимогам, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Закону України «Про споживче кредитування»); ненадання необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені/ ненадання яких вимагалось Банком згідно з законодавством України (зокрема, Законом України «Про споживче кредитування»); ненадання необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Законом України «Про споживче кредитування») та у зв`язку з пропущенням строків звернення із заявою про реструктуризацію, що встановлені законодавством України (зокрема, Законом України «Про споживче кредитування»). Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні. Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У даній постанові Верховний Суд України висловив позицію, що порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема\~ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та реальну можливість захисту порушеного права, зокрема і реальну можливість примусового виконання. Предметом розгляду даної справи є визнання незаконною бездіяльність банку у непроведенні реструктуризації зобов`язань [PERSON] за кредитним договором та зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором за його заявою від 09.11.2022 року відповідно до пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування»\~визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. 13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX). Цим\~законом\~внесено зміни до\~Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX. Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку»\~у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої\~статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 3 пункту 7\~Розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: - у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; - у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Таким чином, відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом пунктом 7\~розділу IV Закону України «Про споживче кредитування»\~або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Абзац підпункту 3 пункту 7 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію з дня набрання законної сили рішенням суду і не обмежує його права на звернення із такою заявою з дня набрання чинності пунктом 7\~розділу IV\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до розгляду справи по суті, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява. Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Судом встановлено, що заява про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором у порядку Закону України\~«Про споживче\~кредитування» була надіслана\~позичальником кредитора\~рекомендованим листом\~з описом\~вкладення та\~з повідомленням\~про вручення\~09.11.2022\~року на дві адреси АТ КБ «ПриватБанк»: юридичну адресу м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, та адресу для листування [ADDRESS] . У вказаному листі вказано усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». За змісту заяви [PERSON] вбачається, що ним вказано відомості, які вимагалися законом для проведення реструктуризації боргу. У заяві [PERSON] зазначено прізвище, ім`я та по батькові позичальника; найменування кредитодавця; інформацію про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника; інформацію про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду. До заяви долучено документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї: відомості № М5-102482-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 11.07.2022 року та акт-підтвердження проживання від 12.07.2022 року; документи про доходи іпотекодавця (позичальника): лист Головного\~управління ПФУ\~в Одеській\~області від\~04.10.2022\~року за\~№1500-0703-8/102742;\~лист ГУ\~ДПС в\~Одеській області\~від 07.09.2022\~року за\~№19249/6/15-32-12-02-06\~та Відомості\~з державного\~реєстру фізичних\~осіб-платників\~податку про\~суми виплачених\~доходів і\~утриманих податків\~щодо [PERSON] ; розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя): інформаційна довідка №314628696 від 09.11.2022 року, інформаційна довідка №314630496 від 09.11.2022 року, інформаційна довідка №314631882 від 09.11.2022 року. Встановивши, що: - кредитний договір укладений між сторонами в іноземній валюті на споживчі цілі; - станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня; - станом на 23 квітня 2021 року (дата набрання чинності\~Закону № 1381-IX) перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання; - виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку»\~у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (квартира, загальною площею 73,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); - предмет іпотеки використовується як місце постійного проживання позичальника, що зокрема вбачається з акту-підтвердження про місце проживання від 12.07.2022 року, підписаним мешканцями будинку [ADDRESS] , враховуючи ті обставини, що договором іпотеки передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника за адресою розташування житлового нерухомого майна (п. 18.12) та у власності позичальника відсутнє будь-яке інше житлове нерухоме майно, суд приходить висновку про те, що зобов`язання, передбачені кредитним договором №ODMLGА00000347 від 25 липня 2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] , підлягають обов`язковій реструктуризації. Однак, як встановлено судом, листом від 24.02.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено [PERSON] у проведенні реструктуризації зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з ненаданням необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені/надання яких вимагалось банком згідно із законодавством України (зокрема Законом України «Про споживче кредитування») та у зв`язку з пропущенням строків звернення із заявою про реструктуризацію, що встановлені законодавством України (зокрема, Законом України «Про споживче кредитування»). При цьому суд зауважує, що у відповіді банку не вказано яких документів, що вимагалися законом або банком [PERSON] не було долучено, та АТ КБ «Приватбанк» не вимагало у [PERSON] подання інших документів, які не були долучені до заяви, зокрема конкретних додаткових документів про склад сім`ї чи документів про доходи членів сім`ї заявника. Також суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позичальником строку на звернення із заявою про реструктуризацію, оскільки як встановлено судом, у провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває справа № 497/1094/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ODMLGA00000347 від 25 липня 2007 року. Ухвалою Болградського\~районного суду\~Одеської області\~від 29.01.2024\~року провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до прийняття та набрання законної сили відповідним рішенням Суворовського районного суду м. Одеса у цивільній справі №523/6260/23 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача. З урахуванням викладено, суд приходить висновку, що враховуючи, що станом на сьогодні відкрито провадження по справі № 497/1094/15-ц, предметом спору в якій є стягнення заборгованості за кредитним договором №ODMLGA00000347 від 25 липня 2007 року, та наразі відсутнє рішення суду, що набрало законної сили, позичальник має право на подачу заяви про проведення реструктуризації в порядку пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а відтак відмова відповідача у проведенні реструктуризації, у зв`язку з пропущенням строків звернення із заявою про реструктуризацію є незаконною та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Закон України «Про споживче кредитування»\~визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7\~Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Не здійснюється відповідно до цього пункту реструктуризація зобов`язань за договорами, усі зобов`язання за якими до дня набрання чинності цим пунктом реструктуризовано, за умови вираження усіх грошових зобов`язань виключно у грошовій одиниці України (гривні) без визначення грошового еквівалента будь-якого із зобов`язань в іноземній валюті (абзац 11 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Оскільки зобов`язання, передбачені кредитним договором №ODMLGА00000347, який укладений 25 липня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», підлягають обов`язковій реструктуризації, то, відмова відповідача у задоволенні заяви позивача від 09.11.2022 року, є незаконною, а тому суд приходить висновку про задоволення позовної вимоги позивача про визнання бездіяльності АТ КБ «ПриватБанк» у проведенні реструктуризації неправомірною. Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. Оскільки норма Закону України\~«Про споживче\~кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання банку провести реструктуризацію кредитного договору. Також при вирішенні справи суд враховує, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Враховуючи принцип розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, суд приходить висновку про те, що відповідач, відмовивши у проведенні реструктуризації з підстав неподання необхідних документів, не обґрунтував свою відмову та не вказав, яких саме документів не було додано позивачем. Отже, відмова відповідача позивачу у проведенні реструктуризації з означених підстав є протиправною, а тому за заявленим способом захисту підлягають поновленню права позивача шляхом визнання незаконною бездіяльність банку у непроведенні реструктуризації відповідно до вимог закону та зобов`язання вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію відповідно до закону. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 вересня 2022 року по справі № 274/6004/21 (провадження № 61-4935св22). Згідно із ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2\~147,20 грн., оскільки позивач на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved