Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 17 лютого 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №491020402 відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит в сумі 25 137, 78 грн. строком на 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 25\~137,78 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021 становить 39\~889,73 грн. та складається з тіла кредиту в розмірі 24\~468,61 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15\~421,12 грн. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491020402 від 17.02.2020. Враховуючи викладене ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило стягнути із [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №491020402 в розмірі 39 889,73 грн., сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100 грн. Ухвалою від 27 лютого 2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою від 07 березня 2024 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 03 квітня 2024. 03.04.2024 перше судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. 22.04.2024 представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.56-57). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, судова повістка з копією позовної заяви, які направлялися за її зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи заяву представника позивача, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 17 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] була підписана оферта на укладання угоди про надання кредиту №491020402. Оферта містить умови споживчого кредиту, а саме: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 25137,78 грн., процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту 18.02.2024 (п. 2 Оферти). Згідно з п.3 Оферти, кредит надається позичальнику для: повернення заборгованості за кредитним договором №630144632 від 06.06.2014. Сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток №1 до укладеного між сторонами договору №491020402 від 17.02.2020 (зворот а.с.5). Позивач на виконання умов договору надав відповідачу кредит в розмірі 25137,78 гривень, що підтверджується випискою по особовим рахункам відповідача (а.с.18-31). Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконувала та внаслідок порушення договірних зобов`язань у неї утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.12.2021 становить 39889,73грн., з яких: 24468,61 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15421,12 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с.32). Згідно договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», останнє набуло права грошової вимоги до позичальників, зокрема до відповідача [PERSON] (а.с.8-12). Відповідно до п.2.4 Договору, з моменту переходу до Фактора права вимоги, відповідно до умов п.2.3 цього Договору, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованості за Основними договорами, є дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правом вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, право на звернення до суду за встановленою в Основному договорі підсудністю спорів, право на всі суми, які Фактор одержить від Боржників на виконання його вимог, та інше за врахуванням обмежень встановлених цим Договором (зворот а.с.8). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 20.12.2021 до Договору Факторингу № 4 від 20.12.2021 Клієнт - АТ «Альфа-Банк» передав, а Фактор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку №1-1 до Договору (а.с.16). Таким чином, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується додатком №1-1 до Договору факторингу №4 від 20.12.2021 року, згідно якого за порядковим номером 1184 зазначено боржника [PERSON] (а.с.13-14). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Спірний договір №491020102 про надання кредиту від 17.02.2020 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статей\~526,\~530,\~536 ЦПК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України\~визначає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із Додатку 1-1 до Договору факторингу №4 від 20.12.2021 право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №491020402 становить 39\~889,\~73 грн. Відповідачем у відповідності до\~ст.81 ЦПК України\~не спростовано розрахунки заборгованості надані позивачем до суду. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом з тим, у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала. Таким чином, суд дійшов до висновку що права позивача відповідачкою [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі та слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №491020402 від 17.02.2020 року у розмірі 39 889,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №757 від 13 лютого 2024 р. (а.с.4). У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору. Крім того згідно доданих до позовної заяви матеріалів (а.с.34-37), встановлено, що позивач при зверненні до суду поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7100 грн. 00 коп. в зв`язку із чим на підставі ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що ці витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved