Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак мають двох дітей: доньку [PERSON] ,\~ [INFO] \~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач та діти є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо, є особою працездатного віку, має у власності нерухоме майно, має можливість та зобов`язаний утримувати дітей, але не виконує свої обов`язки по утриманню дітей, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутність, не заперечила щодо заочного розгляду справи. До судового засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, де їх батьками записано позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] (а.с. 7-10). Позивач [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 11-13). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При вирішенні даного спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, вік дітей, а також враховує обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, а отже, й обов`язок батька дітей, який з ними не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут дітей виходячи тільки з найкращих інтересів дітей. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які з ним не проживають, а проживають разом із матір`ю. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 08.03.2024, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю. Оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved