Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

14.12.2023 року представник заявниці [PERSON] - адвокат Замковенко В.М. звернувся до суду із заявою, в якій з урахуванням уточнень просить встановити юридичний факт, а саме: що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Казанка, Казанківського району, Миколаївської області, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а також просить внести зміни до актового запису № 25 від 12.11.2021 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного Виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради, змінивши дані про батька дитини, а саме: у графі «Батько» вказати « [PERSON] », [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] »; у відомостях про дитину змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; у відомостях про дитину змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог вказав, що з січня 2020 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який [INFO] загинув під час збройної агресії російської федерації проти України у зоні військових дій поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області. За час спільного проживання у них [INFO] народилася дитина [PERSON] . У зв`язку з тим, що вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, та була відсутня спільна заява батьків, запис про батька у свідоцтві про народження вчинений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Встановлення факту батьківства необхідне в подальшому для оформлення спадщини, після смерті [PERSON] .. Ухвалою суду від 18.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд справи. Ухвалою суду від 16.01.2024 року задоволено клопотання представника заявниці [PERSON] - адвоката Замковенка В.М. про витребування доказів, витребувано інформацію про осіб, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] із Катеринопільської державної нотаріальної контори. Ухвалою суду від 16.01.2024 року задоволено клопотання представника заявниці [PERSON] - адвоката Замковенка В.М. про призначення судово-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 09.04.2024 року поновлено провадження у зазначеній цивільній справі. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Замковенко В.М. підтримали заявлені вимоги і пояснили, що запис про батька у свідоцтві про народження [PERSON] зроблений Виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради відповідно до закону за її вказівкою, оскільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився. До суду надано заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі. Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 7 Конвенції «Про права дитини» дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Приписами ч. 1 ст. 52 Конституції України передбачено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За змістом ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За правилами ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. За правилом ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. За змістом ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з роз`яснень у абзаці 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства тастягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Тобто, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. В пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved