Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 08 вересня 2020 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Позивачка зазначила, що спільно з відповідачем прожили до грудня 2020 року, після чого шлюбні відносини були фактично припинені, а збереження шлюбу є неможливим. Позивачка вказала, що між нею та відповідачем відсутні почуття довіри, взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Позивачка повідомила, що у зв`язку з викладеним примирення, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачки із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду\~від 08.01.2024\~вищевказану заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі,\~розгляд якої\~вирішено провести\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Ухвалою суду від 04.04.2024 вирішено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками, які направлялись відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою суду від 08.01.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. У судове засіданні відповідач повторно не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Від відповідача на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у його відсутність не надходили. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Адвокат позивачки не заперечувала щодо проведення судового засідання у відсутність відповідача та проведення заочного розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, думку адвоката позивачки та положення ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність відповідача та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). В судовому\~засіданні адвокат\~позивачки підтримала\~позовні вимоги,\~аргументуючи мотивами\~викладеними у\~позовній заяві, та просила їх задовольнити. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08.09.2020, актовий запис № 1513. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 10) Судом встановлено, що подружжя від шлюбу спільних неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, заслухавши пояснення адвоката позивачки, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. При зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1\~211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 03.01.2024. (а.с. 5) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211, 20 гривень. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачем, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved