Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач в березні 2024 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування вказує, що 26.08.2015 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що під час проживання у шлюбі з [PERSON] проживали разом у квартирі, яка є його особистою приватною власністю, але відповідач створив доньці умови психологічного та побутового характеру не сприятливі для проживання в квартирі за адресою [ADDRESS] , що змусило переїхати жити позивача разом з донькою на окрему квартиру, з відповідачем є порозуміння та домовленість про проживання доньки з позивачем. В середньому в місяць на доньку витрачається близько 8000,00 гривень на одяг та взуття, харчування, лікування, особистісне зростання та потреби для забезпечення освітнього процесу Позивач вказує, що беззаперечної домовленості щодо добровільної матеріальної участі у утриманні дитини між сторонами не досягнуто, тому вона звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року було відкрито спрощене провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, подала на клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням що прийнято особисто [PERSON] , про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, 26.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами, зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1588. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ., яка проживає разом із матір`ю. 11.03.2021 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб укладений між сторонами розірвано. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1211 грн. 20 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved