Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 11.09.1999 Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області. Після укладення шлюбу позивач прийняла прізвище чоловіка, відповідно до свідоцтва про одруження. Однак фактична зміна прізвища в паспорті та інших документах не відбулася, тому всі її документи залишаються на дівочому прізвищі « [PERSON] ». З 2004 року їх сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально різні погляди на життя, сім`ю та виховання дитини. За вказаних обставин позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути судові витрати по сплаті судового збору з [PERSON] (а.с. 2 - 4). Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задоволення, справу просив розглянути без нього. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 11.09.1999 між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 26, позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб та його копією, серії [NUMBER] виданим 11.09.1999 (а.с. 5, 6). Згідно копії паспорта [PERSON] наданого до позовної заяви та завсідченого 28.03.2024, позивач не вносила відомостей до свого паспорту про одруження та змінювала своє дошлюбне прізвище в паспорті (а.с. 7). Згідно з позовною заявою та письмовими заявами сторін встановлено, що сторони дійшли переконання, що їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Беручи до уваги зазначене сторонами по справі, на даний час суд встановив, що їхня сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, що відповідає ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно позовної заяви, позивач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вважає, що взагалі його не змінювала, хоча така зміна прізвища на прізвище " [PERSON] " встановлена свідоцтвом про одруження, тому саме рішення суду про відновлення дошлюбного прізвища відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211, 20 грн. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved