Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

АТ «Райффайзен\~Банк» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що останній\~звернувся до\~Банку з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав Угоду\~№ CMDPI-125674\~від 20.12.2018\~року,\~згідно якої\~отримав кредит\~на рахунок\~в сумі\~67657,50\~грн.\~з фіксованою\~процентною ставкою\~за користування\~кредитом 52,90%\~річних.\~14.07.2021\~року між\~банком та\~позичальником було\~укладено Додаткову\~угоду №\~1\~відповідно до\~якої з\~29.11.2022\~року фактична\~заборгованість за\~сумою кредиту\~збільшується на\~суму заборгованості\~за процентами\~та прострочених\~процентів,\~у зв`язку\~з чим\~відбувається зміна\~строку погашення\~заборгованості.\~Строк кредиту\~збільшується до\~26.08.2026\~року.\~29.11.2022\~року між\~банком та\~ [PERSON] \~було укладено\~Додаткову угоду\~№ 1\~відповідно до\~якої з\~29.11.2022\~року фактична\~заборгованість за\~сумою кредиту\~збільшується на\~суму заборгованості\~за процентами\~та прострочених\~процентів,\~у зв`язку\~з чим\~відбувається зміна\~строку погашення\~заборгованості.\~Строк Кредиту\~збільшується до\~26.05.2027\~року.\~(дата\~повного погашення\~кредиту).\~Тимчасово на\~період з\~29.11.2022\~р.\~по 25.01.2023\~р.\~сторони домовились\~зменшити розмір\~щомісячного ануїтетного\~платежу за\~Кредитним договором\~до розміру,\~визначеного в\~графіку.\~23.05.2023\~року між\~банком та\~позичальником було\~укладено Додаткову\~угоду №\~1\~відповідного якої\~з 23.05.2023\~року фактична\~заборгованість за\~сумою кредиту\~збільшується на\~суму заборгованості\~за процентами\~та прострочених\~процентів,\~у зв`язку\~з чим\~відбувається зміна\~строку погашення\~заборгованості.\~Тимчасово на\~період з\~23.05.2023\~р.\~по 25.08.2023\~р.\~Сторони домовились\~зменшити розмір\~щомісячного ануїтетного\~платежу за\~кредитним договором\~до розміру,\~визначеного в\~графіку.\~У зв`язку\~з невиконанням\~ [PERSON] \~зобов`язань,\~на адресу\~останнього було\~направлено вимогу\~продострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5-276425 від 04.09.2023 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 01.09.2023 року має заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк» в розмірі 126093,48 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання з викликом сторін (а.с. 53). У судове засідання сторони не з`явилися. Представник АТ «Райффайзен Банк» надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 54). Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 64). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позовні вимоги\~обґрунтовані,\~підтверджуються наданими\~наступними матеріалами:\~паспортом споживчого\~кредиту (а.с.\~10-11),\~Заявою-договором\~про відкриття\~поточного рахунку\~та надання\~кредиту «Кредит\~готівкою» від\~26.08.2019\~року (а.с.\~11\~звор.\~бік-13),\~заявою про\~приєднання до\~Договору добровільного\~страхування від\~15.03.2019\~року (а.с.\~14),\~Додатковою угодою\~№ 1\~від 14.07.2021\~року (а.с. 15-18), листом-повідомленням про анулювання частини заборгованості (а.с. 19), Додатковою угодою № 1 від 29.11.2021 року (а.с. 20-22), Додатковою угодою № 1 від 23.05.2023 року (а.с. 23-25), випискою по рахунку (а.с. 26), Вимогою про дострокове повернення заборгованості (а.с. 27). Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач покладені на нього зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Банк до позовної заяви надав розгорнутий розрахунок заборгованості за договором (а.с. 8-9). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно платіжного доручення, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 7), яка відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved