Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

У липні 2023 року позивачка звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мають спільну доньку [PERSON] , 2005 року народження. Спільне життя не склалось, їх шлюб розірвано. Дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час донька вже досягла повноліття та продовжує навчання на денній формі, самостійного заробітку не має, їй встановлена інвалідність, у зв`язку з чим потребує матеріального забезпечення. Хоч дитина навчається на бюджеті, але вона несе супутні витрати, пов`язані з навчанням, життям та здоров`ям дитини. Зокрема на проїзд до навчального закладу в місяць витрачає 1452 грн. А витрати дитини за півроку становлять 72 361,65 грн., що витрачені саме з картки дитини. Відповідач працює, має дохід та зобов`язаний також нести витрати на утримання дитини, яка продовжує навчання до 23 років. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає, тому звернулася з даним позовом. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, з дня подання позову до досягнення дитиною 23-річного віку; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 серпня 2023 року цивільну справу передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з доводами позову, [PERSON] вказав, що за рішенням суду він сплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття. На даний час на утриманні дитини він має ще одну неповнолітню дитину [PERSON] , 2011 року народження, та хвору матір [PERSON] , 1958 року народження. Просив відмовити в задоволенні позову. 28 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив. Додатково позивач вказав, що наявність ще однієї дитини враховувалось судом ще при прийнятті рішення про стягнення аліментів, а тому не може враховуватись як підстава для відмови у стягненні аліментів на повнолітню дитину. Також син відповідача зростає у повноцінній сімї та обов`язок утримання має й мати цієї дитини. Натомість [PERSON] перебуває лише на її утриманні та має вади здоров`я, навчається на денній формі навчання, а тому потребує матеріального забезпечення батьками. Вважає, що відповідач не надав доказів утримання своєї матері, несення будь-яких витрат. 14 березня 2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Додатково відповідач вказав, що подана медична документація дитини не підтверджує наявність хронічного та постійного захворювання і не може підтверджувати необхідність стягнення аліментів. Позивач має доводити потреби матеріальної допомоги. Це витрати на оплату навчання, забезпечення житлом за місцем навчання. Не може братись до уваги посилання позивача щодо можливого продовження навчання на магістра. Подані витрати доньки на розваги, кіно, кафе, ресторани, інші посиденьки він не зобов`язаний оплачувати. Просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про стягнення аліментів підтримав. Просив позов задоволити. У судовому засідання відповідач та його представник проти позову заперечували з підстав вказаних у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Посилання відповідача, що мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, не встановлений, суперечать ст.200 та ст.201 СК України. За ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , 2005 року народження. З довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка №403 від 17 травня 2023 року вбачається, що [PERSON] є студентко 1-го курсу, денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 014.01 Середня освіта (українська мова і література) освітньої програми «Теорія та методика навчання української мови і літератури, іноземної в основній школі» Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка; початок навчання - 19 вересня 2022 року, закінчує навчання - 30 червня 2026 року Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підлягають до задоволення 03 липня 2023 року. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З поданих позивачем доказів не можливо встановити чи отримує [PERSON] стипендію та її розмір. Відповідач жодних клопотань не заявив, не повідомив суду причини неможливості подати такі докази. Встановлено також, що [PERSON] має на утриманні ще одного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилання відповідача на те, що він ще утримує мати [PERSON] , 1958 року народження, суд оцінює критично. Так, мати є особою пенсійного віку, має отримувати пенсію. Хоч згідно виписки про стан здоров`я, вона має важке захворювання, але відсутні докази понесених відповідачем таких витрат, призначення лікарів. Суд враховує, що відповідач є повнолітнім, працездатним чоловіком, який має двох дітей ( [PERSON] , 2005 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження), його стан здоров`я задовільний. Згідно довідки з ВЧ [NUMBER] від 15 січня 2024 року відповідач [PERSON] отримував заробітку плату та середній заробіток за період з січня по червень 2023 року складав - 36 287 грн.; розмір стягуваних аліментів (ще до досягнення [PERSON] повноліття) становив близько 7500 грн. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , 2005 року народження. Доказів неспроможності сплачувати аліменти відповідач суду не надав. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Посилання позивача щодо стягнення аліментів до 23 років суд до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять доказів продовження дитиною навчання після 2026 року, а міститься лиш припущення можливого майбутнього навчання. Також суд вважає, що позивач не довела позовних вимог щодо стягнення аліментів саме в 1/3 частині. Стягнення аліментів у такому розмірі на неповнолітню дитину (у 2019 році) не може автоматично переходити на визначення розміру аліментів на повнолітню дитину. З поданої виписки по рахунку дитини (як підтвердження дійсних реальних витрат доньки) вбачається, що дитина регулярно придбаває продукти у магазинах та відвідує кафе, бари, ресторани, користується послугами таксі. Разом з тим, з даної виписки не можливо встановити які саме продукти купуються в магазині, ресторанах та кафе. Представник позивача стверджував, що дитина навчається та не має змоги працювати. У відкритих джерелах мережі Інтернет наявний Рейтинг успішності студентів денної форми навчання, які навчаються на місцях державного замовлення в Навчально-науковому інституті філології у 2023-2024 навчальному році (за підсумками 1 семестру). Згідно даного рейтингу [PERSON] займає 18 місце з рейтинговим балом 74,29 (1 місце бал -95,44 та 19 місце бал - 73,86). У поданій медичній документації на дитину не вбачається наявних медичних протипоказань до праці, в тому числі довідка про інвалідність (остання довідка надана суду лише з одного боку). Візити до лікаря є плановими, специфічне тривале та постійне лікування відсутнє. З мережі Інтернет вбачається, що діагноз хронічний холецистит - це запальний процес в жовчному міхурі, який негативно позначається на його моторної функції; недуга активно проявляється під час загострення, як правило, це негативний вплив алкоголю жирної або смаженої їжі. Визначити, що саме спричинило загострення недуги та як часто повторюється, призначене лікування, його тривалість та вартість такого лікування з матеріалів справи не можливо. Тому при визначенні розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] досягла повноліття, навчається, має можливість відвідувати регулярно кафе/ресторани, користуватись послугами таксі. Але аліменти мають відповідати дійсним потребам дитини, які б забезпечували її потреби при навчанні, а не іншими потребами, які батьки у разі можливості можуть надати. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на працездатну особа (3028 грн.), враховуючи, що дитина навчається на очній формі навчання, розмір доходу відповідача, наявність у платника ще однієї неповнолітньої дитини, його заперечень щодо сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі, докази дійсних витрат на дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/8 частини його доходу і до закінчення донькою навчання - до 30 червня 2026 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved