Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, [INFO] помер її син [PERSON] , [INFO] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 06.01.2024 року, перебуваючи вдома за адресою: [ADDRESS] , її син потрапив під ракетний обстріл російської федерації, внаслідок чого отримав поранення, не сумісне з життям, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 20 від 08.01.2024 року та довідкою про причину смерті від 08.01.2024 року. Відповідна інформація також відображена в Постанові Нікопольського районного управління поліції ГУНН в Дніпропетровській області про призначення судово-медичної експертизи від 06.01.2024 року. Після його смерті постало питання про отримання допомоги, яка надається, на підставі Комплексної програми соціального захисту населення Дніпропетровської області на 2020-2024 роки, якою передбачено соціальну підтримку сімей цивільних громадян, загиблих (померлих) внаслідок військової агресії російської федерації на території Дніпропетровської області. На своє звернення до Голови облдержадміністрації з приводу надання такої допомоги, отримала відмову у зв`язку з тим, що вона не може підтвердити свого родинного зв`язку з загиблим, так як її прізвище в паспорті громадянина України записано [PERSON] і воно відрізняється від прізвища загиблого [PERSON] , тому, у зв`язку з виявленою розбіжністю в написанні прізвищ, вона не має можливості довести свій родинний зв`язок з померлим. Таким чином змушена звернутись до суду та просить встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON] , [INFO] , уродженкою м.Нікополя Дніпропетровської області, та [PERSON] , [INFO] , визнавши її рідною матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] у місті Нікополі Дніпропетровської області України. В судове засідання заявниця не прибула, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та на її задоволенні наполягає (а.с.77). Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, при цьому, 06 травня 2024 року надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності та прийняти рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України,\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, підставою для звернення заявниці до суду стали обставини щодо розбіжностей в написані її прізвища та прізвища її сина - [PERSON] , [INFO] . Так, згідно з актовим записом № 60, складеним 08 січня 2024 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] [INFO] помер (а.с.5). Проте, як вбачається з матеріалів справи, прізвище заявниці та померлого різняться, тому вона позбавлена можливості на отримання від держави, на підставі Комплексної програми соціального захисту населення Дніпропетровської області на 2020-2024 роки, якою передбачено соціальну підтримку сімей цивільних громадян, загиблих (померлих) внаслідок військової агресії російської федерації на території Дніпропетровської області, про що й отримала відмову (а.с.6). Проте, суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що помилка в написані прізвища виникла через неправильний переклад з російської на українську мову. Так, заявниця на підтвердження факту родинних відносин з померлим, долучила до матеріалів справи копію свого паспорту громадянки України, який видано Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, [INFO] з зазначенням прізвище « [PERSON] ». З копії паспорту її загиблого сина, який видано Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 03 червня 1995 року, вбачається, що його прізвище було вказано як « [PERSON] », а у водійському посвідченні, виданому в 1996 році та водійській картці його прізвище вказано на рос.мові « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , яке видане 11 жовтня 1978 року, його прізвище на російській мові « [PERSON] », що відповідає прізвищу матері (заявниці по справі) на російській мові « [PERSON] ». Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення, регулюються Главою\~6\~Розділу\~IV ЦПК України. У п.7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5\~Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам роз`яснено, що, відповідно до п.1 ч.1\~ст.273 ЦПК України\~(п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Стаття 78 ЦПК України\~ встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів -\~правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і, виключно, за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих заявником документів, про які було зазначено вище, можливо встановити факт родинних відносин між заявницею та [PERSON] , [INFO] , визнавши [PERSON] матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] у місті Нікополі Дніпропетровської області України. Тобто, подані документи беззаперечно вказують на родинні відносини між вищевказаними особами. Тому, зважаючи на вищенаведене, обґрунтованість вимог заявниці, шляхом подання відповідних доказів, знайшли своє підтвердження, що свідчить про той факт, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved