Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира від 14.06.2022 по цивільній справі №295/3761/21 на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказано, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2022 у справі №295/3761/21 стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на виконанні у Корольовському ВДВС у місті Житомирі перебуває виконавче провадження №АСВП 69425031 з примусового виконання виконавчого листа від 14.06.2022, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач сплачує аліменти в мінімальному розмірі, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, що є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Натомість, як зазначила позивач, на даний час її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня для дитину відповідного віку. Посилаючись на зазначене, позивач просить змінити визначений рішенням суду розмір та спосіб стягнення аліментів. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.04.2024 до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що на підтвердження обставин щодо зміни матеріального становища позивач будь-яких доказів не надала. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача не покращився, протягом останніх трьох років відповідач доходів не отримує, оскільки не може влаштуватися на роботу. Окрім сплати аліментів відповідач пересилає дитини речі та іграшки, однак позивач поштові відправлення не забирає. Також вказує, що має намір збудувати нову сім`ю з іншою людиною. Відповідач вважає позовні вимоги не доведеними та просить відмовити у задоволенні позову. Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій вказано, що відповідач проти задоволення позову заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 12.01.2021 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.01.2021 (а.с. 5). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 5 на звороті). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2022 у справі №295/3761/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Відповідно до змісту довідок про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). До відзиву відповідач долучив довідку ОК-7 [PERSON] , у якій відображені доходи відповідача по жовтень 2022 року. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч.1,2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями\~150,\~180 Сімейного кодексу України батьки\~зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою\~статті 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першої\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої\~статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру\~аліментів може\~мати під\~собою й\~зміну способу\~їх присудження\~(зміна\~розміру аліментів,\~стягнутих за\~домовленістю між\~батьками у\~твердій грошовій\~сумі на\~розмір аліментів\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька дитини\~та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив і Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі №444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Стягнення аліментів спрямовані, насамперед, на захист найвищих інтересів дитини, яка в силу малолітнього віку не здатна самостійно подбати про своє забезпечення та повністю залежить від батьків, на яких закон покладає обов`язок дбати про матеріальне забезпечення дитини до досягнення останньою принаймні повноліття. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що дитини проживає разом з матір`ю, батько сплачує аліменти у мінімальному розмірі. Суд враховує розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, шкільним приладдям, речами особистої гігієни, тощо, які є загальновідомими Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 4\~000,00 грн, та як позивач не довела на підставі належних і допустимих доказів, що є її обов`язком в силу норм ст. 81 ЦПК України, що потреби дитини обґрунтовують стягнення аліментів у зазначеному розмірі. За таких обставин, суд приходить висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою дитини сторін у забезпеченні належного матеріального її утримання, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, та, з урахуванням обставин даної справи, стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 3\~000,00 грн щомісячно, до повноліття дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Вказаний розмір аліментів є справедливим та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав малолітньої дитини в даній справі. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів \~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням яких суд вбачає за необхідне покласти судові витрати по справі на відповідача.

Outcome: partial