Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

12.03.2024 року заявник [PERSON] звернулася із вищевказаною заявою, вимог у якій обґрунтовує тим, що 05 травня 1983 року вона вийшла заміж за [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Синельникове Дніпропетровської області. Від даного шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON] . 20 березня 2002 року шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано, але фактично вони продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, що можуть підтвердити свідки. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина. [PERSON] здійснила його поховання, як дружина, розпорядилася речами померлого. [PERSON] до дня смерті, разом із заявницею, постійно проживав та був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Заявник, її колишній чоловік, та їх спільний син є власниками в рівних частках по 1/3 (одній третій) частці житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням водопровідно - каналізаційного господарства «Дніпро - Західний Донбас» 29 листопада 1993 року. У встановленому законом порядку, після смерті [PERSON] , заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їй було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та її колишнім чоловіком, оскільки вона не є офіційною дружиною покійного. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявнику [PERSON] необхідно для належного прийняття спадщини. В зв`язку із викладеними обставинами, заявник [PERSON] просить суд встановити юридичний факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , 1953 року народження, без шлюбу як чоловіка та жінки з правом спадкування, в першу чергу. В судовому засіданні заявниця підтримала викладені обставини у своїй заяві та просила задовольнити заяву повністю. Заінтересованою особою, в особі голови Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Мартиненко Ю., до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без участі представника. Свідки [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що з 1990 року заявник [PERSON] та [PERSON] , до дня його смерті, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. У період спільного проживання у них народився син, вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного. Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1983 рок, який розірвано 20 березня 2002 року, про що цієї ж дати видано Синельниківським районним управлінням юстиції відділу реєстрації актів громадянського стану Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.9,10). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1993 року, власниками будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.8). Заявник [PERSON] звернувшись до державного нотаріуса, отримала постанову від 01.11.2023 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця [PERSON] , у зв`язку із не підтвердження ступеню споріднення зі спадкодавцем (а.с.5). Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, що доводить її проживання однією сім`єю з [PERSON] , до дня його смерті. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст.77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику підстави для реалізації свого права на спадщину та оформленння її у відповідності до вимог Закону. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №212/2022 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із заявою про прийняття спадщину до державного нотаріуса звернулася лише заявник. Тільки вона проживала та була зареєстрованою із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, знайшла своє підтвердження та була доведеною належними доказами в частині факту її спільного проживання зі спадкодавцем як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 20 березня 2002 року до дня смерті [PERSON] . За наслідками факту, що встановлюється судом у даній справі, заявник [PERSON] , набуває право на спадкування, вона вважається спадкоємцем тієї черги, до якої належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК, тому в окремому порядку даний факт не встановлюється, в зв`язку із чим заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: partial