Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2015 року, від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Але останнім часом між сторонами зникло взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги. З січня 2024 року спільне проживання з відповідачем припинено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть, живуть окремо, а подальше збереження шлюбу та примирення є неможливими, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 17\~жовтня 2015\~рокуІндустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 919, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач стверджує, що між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та любові, шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Спір про поділ майна між сторонами у справі на даний час відсутній. Беручи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, спір стосовно спільного майна подружжя на теперішній час відсутній, а примирення неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. На підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Outcome: approved