Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги мотивував тим, що 01.11.2021 р. між ТОВ «ЦЕТЕХНО» та [PERSON] було укладено договір №60200207248 про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше». Цей Договір укладено в електронній формі. Згідно даного Договору Відповідачу передано в оренду на умовах лізингу "Телевізор Samsung UE50AU7100UXUA " встановленою вартістю 15 999,01 грн., платіж при отримані товару: становить 3000,00 грн. Передача Товару Відповідачу засвідчена підписом Відповідача на Договорі. Адреса експлуатації Товару визначена у Договорі: [ADDRESS] . Умовами Пакету фінансування, визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Станом на 12 квітня 2023 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого Товару. За весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: 02.11.2021 р. 3006,13 грн. (платіж при отриманні Товару), 21.12.2021 року 1 491,46 грн.; 22.01.2022р. 1 497,90 грн.; 23.02.2022р.1 497,90 грн.; 29.07.2023р. 7 505,22 грн. Враховуючи вищенаведене, заборгованість за Договором станом на час звернення з позовом складає 15 354,93 грн., що складається з заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 10 749,63 грн та суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень 12.2-12.3 Договору у розмірі 4 605,30 грн. Враховуючи викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» просив стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за договором у розмірі 15 354,93 грн. грн. та сплачений судовий збір при подачі позову у розмірі 2684,00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Заперечень щодо такого розгляду сторони не направили. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2023 року здійснено перехід розгляд справи на спрощене позовне провадження з викликом сторін для належного повідомлення відповідача про відкрите провадження по справі. У судове засідання позивач не заявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалу про відкриття, позовну заяву та додатки відповідачу було направлено за адресою реєстрації. Про розгляд справи відповідача також повідомлено шляхом направлення смс-повідомлень та розміщення оголошення на сайті суду. На час прийняття судом рішення, відповідач письмовий відзив не подав, причини неможливості подати також суду не повідомив. Жодних клопотань від відповідача до суду не надходило. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень. У зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та згідно вимог ч.4 ст. 223 та ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ста. 628 ЦК України). При розгляді справи судом встановлено, що 01.11.2021 р. між ТОВ «ЦЕТЕХНО» та [PERSON] укладено договір № 60200207248 про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше». Договір укладено в електронній формі, що згідно п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 Договору № 60200207248 про отримання товарів в системі «Плати Пізніше» Відповідач отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування, а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра, яким відповідно до п.1.1.3 правил отримання товарів (послуг) в системі «ПлатиПізніше» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« Фангарант Груп». Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі «ПлатиПізніше» в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua , а також порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил отримання товарів(послуг) в системі ««ПлатиПізніше»». Відповідно по п. 1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі «ПлатиПізніше» Правила є договором приєднання у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення. Згідно з положеннями ст.634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.13.7 Договору Клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі «ПлатиПізніше» в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.08.2018 року, зміст Правил є зрозумілим для Клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Отже, Відповідач своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не є обов`язковим. Пунктом 9.1. Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Згідно з пунктом 9.2. Договору у разі, якщо клієнт не отримав товари (послуги), Клієнт зобов`язаний повідомити про це Процесинг-центр в семиденний строк, шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначеної у пункті 7.1 Договору. Відповідно до умов Договору № 60200207248 від 01.11.2021 року Відповідачу передано в оренду на yмовах лізингу "Телевізор Samsung UE50AU7100UXUA " встановленою вартістю 15 999,01 грн, платіж при отримані товару: становить 3000,00 грн. Передача Товару Відповідачу засвідчена підписом Відповідача на Договорі. Адреса експлуатації Товару визначена у Договорі: [ADDRESS] . Умовами Пакету фінансування, визначеними в Договорі № 60200198418 від 01.11.2021 року, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Згідно договору про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше» № 60200198418 від 01.11.2021 року платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 1 426,57 грн.; кількість місячних платежів (крім першого): 15. Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі «ПлатиПізніше» №20200072001 від 20.07.2020 р. всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору 01.11.2021 р. Станом на 12 квітня 2023 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого Товару. Залишок заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару станом на 12.04.2023 року становить 10 749,63 грн. Положеннями п. 12.1. Договору № 60200198418 від 01.11.2021 року визначено, що Сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. Положеннями п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. Договору, у разі прострочення Відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів останній зобов`язаний за першою вимогою Позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. Договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів Відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє Відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за Договором. Положеннями п.12.2-12.3 Договору № 60200198418 від 01.11.2021 встановлено відповідальність клієнта за прострочення сплати платежів. Згідно ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1, 2 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше» відповідачем належним чином не виконані в передбачені договором строки. На день подання цієї Позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором складає 15 354,93 грн., що складається з заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 10 749,63 грн та суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень 12.2-12.3 Договору у розмірі 4 605,30 грн. Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору або направлення ним повідомлення Процесинг-центру про неотримання товару у строк, як передбачено Договором. За встановлених обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 2684,00 коп.

Outcome: approved