Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Державний податковий\~університетзвернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення грошової заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачана користь Державного податкового\~університетуборг за надання освітніх послуг у розмірі 14801 грн. 07 коп., а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що між Державним податковим університетом та [PERSON] , [INFO] , укладено договір № 2204558 від 15.09.2022 про надання освітніх послуг. Згідно наказу № 888 від 15.09.2022, [PERSON] поновлено у склад здобувачів вищої освіти навчально-наукового інституту економічної безпеки та митної справи Державного податкового університету на подальше навчання за спеціальністю 051 «Економіка» освітньої програми «Економіка підприємства» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти на 3-й курс в групу ЕПБ-20-1 (денна форма) за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб. Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість освітньої послуги становила 48833 грн. 33 коп. Наказом Університету «Про відрахування [PERSON] » № 295 від 13.03.2023, відраховано відповідача у зв`язку з невиконання навчального плану та наявністю фінансової заборгованості з 13.03.2023. Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача за Договором складає 14801 грн. 07 коп. Позивачем, з метою досудового врегулювання зазначеного питання, на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати боргу № 1403/01-23 від 20.06.2023. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами направлено відповідачу за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання та отримано 21.12.2023 року. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, судом встановлено, що 15 вересня 2022 року між Державним податковим університетом та [PERSON] , [INFO] , укладено договір № 2204558 про надання освітніх послуг, що підтверджується копією договору. Відповідно до п. 1.1. Договору, позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу) студента [PERSON] . Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідач повинен своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість освітньої послуги становить 48833 грн. 33 коп. Відповідно до п. 4.7. Договору, відповідач щомісяця здійснює оплату за послуги в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Згідно наказу № 888 від 15.09.2022, [PERSON] поновлено у склад здобувачів вищої освіти навчально-наукового інституту економічної безпеки та митної справи Державного податкового університету на подальше навчання за спеціальністю 051 «Економіка» освітньої програми «Економіка підприємства» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти на 3-й курс в групу ЕПБ-20-1 (денна форма) за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб, що підтверджується копією наказу. Згодом, наказом Університету «Про відрахування [PERSON] » № 295 від 13.03.2023, відраховано відповідача у зв`язку з невиконання навчального плану та наявністю фінансової заборгованості з 13.03.2023 року, що підтверджується копією наказу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за навчання [PERSON] згідно договору № 2204558 від 15.09.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем за 2022-2023 р. складає 14801 грн. 07 коп. Також, позивачем, з метою досудового врегулювання зазначеного питання, на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати боргу № 1403/01-23 від 20.06.2023 року, що підтверджується копією претензії з додатками. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи, що позивачем в повному обсязі виконані всі зобов`язання за договором, боржник в свою чергу взяті на виконані не були в свою чергу зобов`язання, передбачені Договором в повному обсязі не виконав, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved