Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

19 лютого 2024 року до Іванківського районного суду надійшов зазначений позов. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO] , померла його мати [PERSON] . Він є спадкоємцем за законом та крім нього інших спадкоємців немає. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, а також не підтвердження факту родинних відносин між ним та спадкодавцем. Крім того, просив врахувати, що позивачу не було відомо про встановлений законом строк для подачі заяви для прийняття спадщини, військовий стан, погіршення стану здоров`я позивача, тому він не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Ухвалою від 26 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 2 травня 2024 року. Позивач у прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, не заперечували проти задоволення позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 червня 2023 року. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31 березня 1963 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 липня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21 липня 1984 року (документ в оригіналі виготовлено російською мовою). З наданої суду копії паспорту та ІПН, убачається, що прізвище позивача зазначено як [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №39 від 31 січня 2024 року, убачається, що в [ADDRESS] з 1963 року мешкала та була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Померла [INFO] . Разом з нею постійно проживав не зареєстрований син [PERSON] з 2020 року по теперішній час. 31 січня 2024 року державний нотаріус Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що [PERSON] доказано родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] Також, звернуто увагу на пропуск заявником строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). В ст.1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. На думку суду, факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується поданими заявником письмовими доказами, зокрема копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 червня 2023 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 березня 1963 року , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21 липня 1984 року, копією паспорта та ІПН позивача, довідкою виданої виконкомом Іванківської селищної ради №39 від 31 січня 2024 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] , підтверджений належними доказами та не був спростований відповідачем. З огляду на вказане, суд вважає вимоги про встановлення факту родинних відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 травня 2019 року по справі № 196/1157/16(№ 61-27722св18) виклав наступні висновки: «Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.» Суд відзначає, що звертаючись до суду із позовом [PERSON] зазначав про те, що перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини слугувало військовий стан в країні, погіршення стану здоров`я та необізнаність у діючому законодавстві, а саме необхідності звернення до суду саме в шестимісячний строк. На переконання суду, вказані докази доводять поважність причин пропуску позивачем строків для прийняття спадщини, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача

Outcome: approved