Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У лютому 2024 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на наступне. 18.09.2023 о 10:22 год. на [ADDRESS] , водій [PERSON] , керуючи автомобілем CHRYSLER PACIFICA, н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, не дотримався бокового інтервалу, що призвело до наїзду на транспортний засіб TOYOTA PRIUS, н.з.\~ [NUMBER] (на синьому фоні), під керуванням [PERSON] .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.10.2023 по справі № 317/5534/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216723462: страхувальник - [PERSON] ; транспортний засіб - CHRYSLER PACIFICA; номерний знак: [NUMBER] ; страхова сума 480000,00 грн.; франшиза 2500,00 грн. 22.11.2023 на адресу Голови Правління AT «СК «ІНГО» [PERSON] направлено заяву про надання страхового акту стосовно вказаного ДТП, яка зареєстрована за вих. № 24256/41/32/2023. Відповідно до відповіді AT «СК «ЕНГО» від 22.11.2023, сума збитку склала 4000,00 грн. За умовами страхування «СК «ІНГО» відшкодовано 1500,00 грн. Таким чином, неправомірними діями відповідача Департаменту патрульної поліції завдано майнової шкоди на суму 2500,00 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача Департаменту патрульної поліції до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Раніше надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, а також відзиву до суду не надавав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2023 року у справі № 317/5534/23, 18.09.2023 о 10 год. 22 хв. на [ADDRESS] , водій [PERSON] , керуючи автомобілем CHRYSLER PACIFICA, н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, не дотримався бокового інтервалу, що призвело до наїзду на транспортний засіб TOYOTA PRIUS, н.з. [NUMBER] на синьому фоні, під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Даними діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Зазначеною вище Постановою суду від 17 жовтня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Відтак відповідальним за заподіяну в результаті ДТП шкоду є відповідач [PERSON] , а особою, яка має право на відшкодування шкоди Департамент патрульної поліції як власник автомобіля TOYOTA PRIUS, н.з. [NUMBER] на синьому фоні. Відповідно до копії Страхового акту № 6229699 від 13.10.2023 АТ «Страхова компанія «ІНГО», вихідні дані: страхувальник - [PERSON] 2458604505; поліс № 216723462; транспортний засіб - Chrysler Pacifica; державний №: [NUMBER] ; дата події 18.09.2023; ризик шкода майну 3-х осіб; страхова сума 480000,00 грн.; франшиза 2500,00 грн. Сума збитку склала 4000,00 грн. Висновок: вказана подія є страховою. Разом до відшкодування за умовами страхування підлягає 1500,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана мирними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 (далі Постанова Пленуму), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорінвй засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорінвй засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відтак, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з особи, яка спричинила ДТП, [PERSON] матеріальних збитків в розмірі 2500,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved