Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та повідомив, що між сторонами 17 червня 2003 року був зареєстрований шлюб у міському ВРАГС управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №960. Сторони мають двох доньок, одна із яких повнолітня. Неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою, спору з цього питання між сторонами не існує. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач, отримавши вказану ухвалу з позовною заяво, про що свідчать матеріали справи, у визначений ухвалою суду строк відзиву на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 17 червня 2003 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у міському ВРАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис №960. Сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних відносин, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved