Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

В грудні 2023 року [PERSON] звернулась до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» з позовом про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП. Позов мотивовано тим, що 07.09.2023 року о 19 год. 15 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Dacia Logan д.н.з. [NUMBER] в м. Вінниця по вул. Ватутіна, буд. 23, не була уважною, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, рухаючись по вул. Чехова, при виїзді на перехрестя вул. Ватутіна транспортному засобу Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [PERSON] (позивач), яка рухалась з правого боку по вул. Ватутіна, та здійснила з ним зіткнення. Згідно висновків поліції та суду ДТП сталася з вини водія [PERSON] . Власність обох автомобілів підтверджується технічними паспортами. Вина водія [PERSON] підтверджується протоколом та схемою ДТП і поясненнями учасників пригоди, а також постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 року про застосування адміністративного стягнення до [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Згідно звіту про оцінку майна № 09-23-М221 від 07.09.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] складає 126 741,49 грн. На підставі даного висновку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт, справа № 23-02-97395, та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 107 534.58 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 26.10.2023 року, що підтверджується банківською квитанцією. Однак, як вбачається з висновку про оцінку майна № 09-23-М221 від 07.09.2023 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] склала 126 741,49 грн., а також 3400,00 оплата експертних послуг. Отже, [PERSON] понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 22 606,91 грн. Розмір душевних страждань і страждань її родини оцінюється позивачем в сумі 60 000,00 грн. Просила суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок ДТП в розмірі 22 606,91 грн., 60 000,00 - моральної шкоди та 1073,60 грн. судового збору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] 14.02.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом АТ №3758168 терміном дії до 24.12.2023 року. Ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом АТ №3758168 встановлений 160 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну і 320 000,00 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю. Згідно звіту №09-23-М221 від 27.07.2023 року розмір матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] становить 107 534,58 грн. (не включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування) і 126 741,49 грн. (включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування). Відповідно до узгодження суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВНТЗ серія АТ № 3758168 ( номер справи 23-02-97395) позивач узгодила розмір страхового відшкодування в сумі 107 534,58 грн. 26.10.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на картковий рахунок [PERSON] перерахувала 107 534,58 грн. Позивачка заявила до стягнення з [PERSON] 22 606,91 грн. (19 206,00 + 3400,00 грн.), де 22 606,91 грн. - податок на додану вартість на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування; 3400,00 грн. витрати на незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу. 19 206,91 грн. податок на додану вартість на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування підлягає до оплати ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у випадку надання доказів виконання робіт по відновленню автомобіля, що позивачем не було зроблено. Крім того, подія ДТП сталася 07.09.2023 року відповідачка одразу визнала свою вину, попросила пробачення, максимально сприяла отриманню позивачкою суми страхового відшкодування (не оскаржила вибір оцінювача, одразу за дзвінком прибула на огляд автомобіля), яке відповідачка і отримала 26.10.2023 року. Просила суд, зважити на короткий проміжок часу між заподіянням шкоди майну і усунення її наслідків. Незначні пошкодження автомобіля не призвели до неможливості його використання позивачкою. Просила врахувати, що відповідачка є матір`ю двох малолітніх дітей, які часто хворіють, має не великий дохід і несе значні витрати на комунальні послуги по утриманню майна. Таким чином, безпідставно заявлена сума матеріального відшкодування, разом з необґрунтованою вимогою стягнути 60 000,00 грн. моральної шкоди є спробою позивачки безпідставного збагачення. 26.02.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що оскільки вина відповідачки щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, вважає що саме з відповідачки підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 22 606,91 грн. вже понесеними [PERSON] на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля. Щодо малолітніх дітей у відповідачки, то у позивача вони також є, і також як усі маленькі діти хворіють. Позивач не мала змоги отримати послуги адвоката, як це зробила відповідач та витратила на послуги 10 900,80 грн., але через скрутне фінансове становище, яке виникло внаслідок понесення збитків після ДТП, була вимушена самостійно звернутись до суду, на що витратила багато зусиль та часу, оскільки не має юридичної освіти. 11.03.2024 року на адресу суду надійшли пояснення від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у яких вказано, що зобов`язання страховика провести страхове розслідування та виплатити страхове відшкодування відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При проведенні страхового розслідування між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та позивачем досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, що закріплено в узгодженні суми відшкодування страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ. В узгоджені суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 107 534,58 грн., який було сплачено ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу, що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до узгодження «узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважається припиненим». Тому твердження відповідача, що 19 206,91 грн. податок на додану вартість на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування підлягає до оплати ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у випадку надання доказів виконання робіт по відновленню автомобіля, що позивачем не було зроблено, не відповідають тим правовідносинам, як склалися між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та позивачем, та спростовуються вище згаданим узгодженням. 12.03.2024 року на адресу суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат, у яких просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 9689,60 грн. витрат на правову допомогу. 25.03.2024 року надійшли письмові пояснення від [PERSON] у яких вона просила суд, задовольнити позовні вимоги, відмовити в заяві про стягнення судових витрат на правову допомогу. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 07.09.2023 року о 19 год. 15 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Dacia Logan д.н.з. [NUMBER] в м. Вінниця по вул. Ватутіна, буд. 23, не була уважною, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, рухаючись по вул. Чехова, при виїзді на перехрестя вул. Ватутіна не надала перевагу у русі транспортному засобу Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , , яка рухалась з правого боку по вул. Ватутіна, та здійснила з ним зіткнення. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 року [PERSON] визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с.7). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Згідно звіту про оцінку майна № 09-23-М221 від 07.09.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] складає 126 741,49 грн. На підставі даного висновку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт, справа № 23-02-97395, та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 107 534.58 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 26.10.2023 року, що підтверджується банківською квитанцією (а.с.9). Як вбачається з висновку про оцінку майна № 09-23-М221 від 07.09.2023 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] склала 126 741,49 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування), 107 534, 58 грн. (не включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування (а.с.29-75), а також 3400,00 оплата експертних послуг (а.с.13а-16). Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремошу на території України. За змістом абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з врахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму зазначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у з спадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження закту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що лщтвєрджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі пходи, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без ггроведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; Згідно з п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ, в зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. Таким чином, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Разом з тим, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. При цьому, висновок незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу не є підставою для виникнення податкових зобов`язань, пов`язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають. Вищевказане узгоджується із приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, згідно яких розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, податок на додану вартість на ремонтні роботи не є різницею між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 19 206,91 грн., понесеними Позивачем на виконання робіт, необхідним для відновлення пошкодженого автомобіля і не підлягає стягненню з Відповідачки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до узгодження суми відшкодування за страховиком за договором ОСЦПВВНТЗ, номер справи 23-02-97395 від 25.10.2023 року, [PERSON] узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 107 534,58 грн. (а.с.8). Відповідно до викладеного в ухвалі Верховного суду по справі №465/4287/15 від 03.07.2019 року правового висновку необхідність подання потерпілим заяви страховику про страхове відшкодування є зрозумілим, пропорційним, передбачуваним заходом та не створює надмірного тягаря для потерпілого. У той же час заява про страхове відшкодування не заперечує права потерпілого у разі ігнорування страховиком такої заяви, незгоди із розміром визначеної страхової виплати чи із рішенням страховика про відмову у страховому відшкодуванні звернутися за судовим захистом. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021р. від 14.12.2021 р. в справі №147/66/17 провадження №14-95цс20 висловлену правову позицію про те, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону N 1961- IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №147/66/17). Враховуючи вище викладене, а також те, що [PERSON] 25.10.2023 року було узгоджено суму відшкодування, вимога про стягнення 19 206, 91 грн. задоволенню не підлягає за викладених вище обставин. Пунктом 22.3. cm. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 cm. 23 ЦК України обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи, що ДТП відбулось з вини відповідача [PERSON] , яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом, та між її діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 року, то відшкодування моральної шкоди має бути стягнуто саме з неї. В результаті ДТП позивачу з вини відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження автомобіля, внаслідок чого було порушено нормальні життєві зв`язки. Позивач не мала можливості користуватись автомобілем в службових та сімейних інтересах. Було порушено усталений ритм життя позивача, порушено її спокій. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021р. від 14.12.2021 р. в справі №147/66/17 провадження №14-95цс20 висловлену правову позицію про те, що страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду, заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика тау випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач заявляє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме з посиланням на положення ст. 23 та ст. 1167 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України); - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації (п. 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У цьому випадку моральна шкода, завдана позивачу, полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України). У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати [PERSON] з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна автомобіля марки Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] . Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати в справі складаються із судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрат за визначення вартості матеріального збитку. Витрати по визначенню вартості матеріального збитку становлять 3400,00 грн. (а.с.13а-16) та підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Верещаком В.М. надано в інтересах [PERSON] надано: ордер на надання правничої допомоги від 14.02.2024 року; договір про надання правової допомоги від 13.02.2024 року, квитанцією від 01.03.2024 року на суму 8 000,00 грн.. Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Верещака В.М. у розмірі 8 000,00 грн. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме в розмірі 5 000,00 грн. пропорційна сума становить 5000,00*8000,00/77607=515; 8000,00 -515= 7485,00грн. Так як з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. за немайнову вимоги, витрати на правову допомогу шляхом поглинання становлять 6411,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial