Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

13.07.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу. 27.07.2023, 31.07.2023 та 25.12.2023 [PERSON] уточнила позовні вимоги та в остаточній редакції просила: - шлюб, який зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , у Зміївському відділі реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 07, від 23.04.1988, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , - розірвати; - визнати особистою приватною власністю [PERSON] наступне майно: 1) житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житлова площа 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] , що зареєстрований в КП "Зміївське БТІ" 03.12.2012, реєстраційний номер 38387889; 2) нежитловий\~будинок з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, приміщень в нежитловому будинку літ. А-1, а саме: 2-1 пл. 22,8 кв.м, 2-2 пл. 7,0 кв.м, 2-3 пл. 7,0 кв.м, 2-4 пл. 8,1 кв.м, 2-5 пл. 11,6 кв.м, 2-6 пл. 10,8 кв.м, 2-7 пл. 48,0 кв.м, 2-8 пл. 19,5 кв.м, 2-9 пл. 98,6 кв.м, 2-10 пл. 10,0 кв.м, 2-11 пл. 4,4 кв.м, 2-12 пл, 4,0 кв.м, 2-13 пл. 13,4 кв.м, 3-1 пл. 4,0 кв.м, 3-2 пл. 9,7 кв.м, підвал: II пл. 62,5 кв.м, III пл. 2,5 кв.м, IV пл. 2,3 кв.м, V пл. 70,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в державному реєстрі правочинів за № 319549 від 01.12.2014; 3) транспортний засіб Daimler-Chrysler 213, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.05.2008; - судові витрати по справі стягнути з відповідача. На обґрунтування позовної вимоги щодо розірвання шлюбу зазначила, що з 23.04.1988 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вони від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2022 року між ними припинилися шлюбні відносини, оскільки вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства, а також несумісні характери. За час спільного життя відповідач нехтував сімейними цінностями, за його ініціативи виникали сварки, свідками, яких були діти. Отже, вважала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. На примирення не згодна. В добровільному порядку через органи РАЦС відповідач не бажає розірвати шлюб. На обґрунтування вимоги про визнання особистою приватною власністю нерухомого та рухомого майна, набутого під час перебування у шлюбі з [PERSON] , зазначила, що за час перебування у шлюбі, було придбано: 74/100 частки нежитлового\~будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності було зареєстроване саме за нею; житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житлова площа 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] . Право власності було зареєстроване за відповідачем; транспортний засіб Daimler-Chrysler 213, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3). Саме вказане майно вона вважала особистою приватною власністю, за наступних підстав. З 21 вересня 1998 року вона (позивач) є фізичною особою - підприємцем, має стабільний та достатній рівень матеріального забезпечення, який дозволяв та дозволяє їй придбавати рухоме та нерухоме майно для ведення підприємницької діяльності. Позивач [PERSON] як ФО-П придбала за кошти від здійснення підприємницької діяльності 74/100 частки нежитлового\~будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, приміщень в нежитловому будинку літ.\~А-1, а саме: 2-1 пл. 22,8 кв.м, 2-2 пл. 7,0 кв.м, 2-3 пл. 7,0 кв.м, 2-4 пл. 8,1 кв.м, 2-\~5\~пл.\~11,6\~кв.м, 2-6 пл. 10,8 кв.м, 2-7 пл. 48,0 кв.м, 2-8 пл. 19,5 кв.м, 2-9 пл. 98,6 кв.м, 2-10 пл. 10,0\~кв.м, 2-11 пл. 4,4 кв.м, 2-12 пл, 4,0 кв.м, 2-13 пл. 13,4 кв.м, 3-1 пл. 4,0 кв.м, 3-2 пл.\~9,7\~кв.м, підвал: II пл. 62,5 кв.м, III пл. 2,5 кв.м, IV пл. 2,3 кв.м, V пл. 70,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку, який отриманий ДПІ у Зміївському районі, [PERSON] за перший квартал 2004 року отримала дохід у сумі 32 875 грн 34 коп., за другий квартал 2004 року отримала дохід у сумі 74\~434 грн 15 коп., за третій квартал 2004 року отримала дохід 111\~944\~грн 60 коп., за четвертий квартал 2004 року отримала дохід у сумі 155 137 грн 67\~коп. Загальна сума отриманого доходу за 2004 рік склала 374 391 грн 76 коп. Частина нежитлової будівлі площею 416 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , використовується [PERSON] для ведення підприємницької діяльності. Отже вважала, що майно фізичної особи-підприємця, яке придбане та використовується в підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, є її особистою приватною власністю (ст. 57 СК України). Відповідно до договору купівлі-продажу № 74/100 від 01.12.2004 вартість частини нежитлової будівлі з відповідною частиною надвірних будівель становила 51 000 грн 00 коп. Покупцем була саме вона. Інформація в договорі купівлі-продажу про те, що грошові кошти, або частину грошових коштів на придбання нежитлової будівлі надавав відповідач [PERSON] відсутня, також відсутня інформація в договорі купівлі-продажу щодо подання письмової заяви згоди відповідача [PERSON] , як чоловіка, на придбання нежитлової будівлі його дружиною [PERSON] , що свідчить про придбання нею цієї будівлі за особисті кошти, отримані від підприємницької діяльності. Так, житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житлова площа 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Реєстрацію речових прав на нерухоме майно було здійснено на відповідача [PERSON] , оскільки вони спільно проживали та вели спільний побут, а підстав для розірвання шлюбу та розподілу нажитого майна подружжя на той час не було. Водночас, будівництво цього житлового будинку проводилося за її кошти, які вона отримала як ФО-П, відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця в період із 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 років. Загальний обсяг отриманих доходів від підприємницької діяльності за період 2010 по 2022 рік склав 10 947 010 грн 27 коп. Отже, маючи достатньо отриманих коштів від ведення підприємницької діяльності, вона за власні кошти збудувала цей житловий будинок. Посилання відповідача [PERSON] щодо будівництва цього будинку за власні кошти не підтверджені належними доказами, а кошти отримані від відчуження майна (житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ) на суму 16 905 грн 00 коп., є недостатніми для будівництва житлового будинку. Таким чином, вважала, що житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житлова площа 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] , є її особистою приватною власністю. Щодо транспортного засобу Daimler-Chrysler 213, реєстраційний номер [NUMBER] , також вважала, що всі підстави для визнання його особистою приватною власністю, з урахуванням позиції відповідача [PERSON] , який не заперечував проти цього. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023 первісну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] залишено без руху. Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову. 28.07.2023 та 31.07.2023 представник позивача [PERSON] подав уточнені позовні заяви на виконання ухвали суду від 19.07.2023. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.07.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 23.08.2023. 14.08.2023 представник позивача [PERSON] подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т. 1 а. с. 155-161). 23.08.2023 за клопотанням представника позивача [PERSON] відкладено судовий розгляд. 02.10.2023 представник позивача [PERSON] подав клопотання про виклик свідків (т.\~1 а. с. 178-181). 02.10.2023 за клопотанням відповідача [PERSON] відкладено судовий розгляд. 10.10.2023 представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а. с. 192-194б). 25.10.2023 представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а. с. 198). 25.10.2023 в судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та судовий розгляд відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та його представника. 09.11.2023 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. На обґрунтування відзиву зазначено, що фактично відносини між сторонами не склалися, тривалий час вони проживають окремо, [PERSON] перебуває у Німеччині на лікуванні, діти вже повнолітні, отже проти розірвання шлюбу заперечень немає. Щодо визнання особистою приватною власністю [PERSON] : нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею 416,3\~кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є заперечення, оскільки останньою не надано доказів придбання цього майна за власний рахунок. А це майно було придбано [PERSON] за кошти, отримані від відчуження спадкового майна. Інше нерухоме та рухоме майно сторони придбали під час перебування у шлюбі (т. 2 а. с. 1-100). Також, представник відповідача [PERSON] подав заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з відзивом та зустрічною позовною заявою, та клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції (т. 2 а. с. 101-112). У вказаній цивільній справі №\~621/2675/23 представник відповідача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, а 02.02.2024 з заявою про уточнення зустрічних позовних вимог. В остаточній редакції зустрічні позовні вимоги наступні: - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - припинити право власності на 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 258 кв.м, житлова площа 83,80 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з одночасним припиненням права спільної сумісної власності з [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , [NUMBER] , об`єм двигуна 2461 (см3) з одночасним припиненням права спільної сумісної власності з [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 78,8 кв.м, житлова площа 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з одночасним припиненням права спільної сумісної власності з [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3), з одночасним припиненням права спільної сумісної власності з [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 3956 (см3), з одночасним припиненням права спільної сумісної власності з [PERSON] . На обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що за період шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] набули наступне рухоме та нерухоме майно: - 74/100 частини нежитлової будівлі (загальна площа 535,80 кв.м) за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2004; - нежитловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстроване за [PERSON] ; - житловий будинок загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстроване за [PERSON] ; - двокімнатну квартиру загальною площею 78,8 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстроване за [PERSON] ; -\~транспортний засіб Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , право власності зареєстроване за [PERSON] ; - транспортний засіб Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , право власності зареєстроване за [PERSON] ; - транспортний засіб марки Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , право власності належить [PERSON] на підставі вантажної митної декларації. Позивач (за зустрічним позовом) [PERSON] вважає 74/100 частини нежитлової будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , особистою приватною власністю, оскільки під час придбання сторонами договору було обумовлено купівлю-продаж вказаного об`єкту з розстрочкою платежу у два етапи. Перший етап сплати полягав у внесенні суми за об`єкт у розмірі 21 000 грн 00 коп. до підписання договору, а решту 30 000 грн 00 коп. покупець зобов`язався сплатити до 16.12.2004. 23.09.2004 [PERSON] вступив у спадщину після померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, складалося з наступного: - житлового будинку з верандами загальною площею 69,0 кв.м, житловою площею 39,4 кв.м, гаражу загальною площею 37,2 кв.м, стайні 6,4 кв.м, огорожі загальною площею 16,8 кв.м, хвіртки загальною площею 1,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 16 905 грн 00коп.; - земельної ділянки площею 0,0750 га, наданої для ведення садівництва, що знаходиться на території Калуської міської ради с/\~т\~"Мрія в районі АТП Івано-Франківської області, вартістю 1 177 грн 50 коп.; - вкладу по рахунку № 67347, компенсаційних рахунків № [NUMBER] , № 91551036775. 24.09.2004 [PERSON] відчужив належний йому житловий будинок з придомовою територією та прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , отриманий у спадок. Також, згодом [PERSON] відчужив земельну ділянку площею 0,0750 га, надану для ведення садівництва, що знаходиться на території Калуської міської ради с/т Мрія" в районі АТП Івано-Франківської області. Таким чином, маючи достатньо зібраних коштів, виручених за рахунок продажу нерухомого майна, що відійшло [PERSON] у спадок, а також знаходились на вкладах по рахунку № [NUMBER] , компенсаційних рахунків № [NUMBER] , № [NUMBER] , останнім вдалось придбати 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., за 51 000 грн 00 коп. Угода купівлі-продажу була здійснена на дружину позивача [PERSON] та зареєстроване за нею право власності на вказане нерухоме майно, оскільки сторони обумовили, що на час реєстрації прав власності на нерухоме майно остання здійснювала господарську діяльність, а підстави для розподілу нажитого на той момент були відсутні. Вказану нерухомість [PERSON] тривалий період часу ремонтував, обслуговував та здійснював реконструкцію будівлі. Зокрема, ним за власний кошт було здійснено добудову до вказаного об`єкту у вигляді технічного приміщення-котельні. За домовленістю сторін, вказаний об`єкт нерухомості мав слугувати додатковим джерелом заробітку для забезпечення потреб сім`ї шляхом здійснення підприємницької діяльності. На цей час приміщення частково використовується під потреби продуктового магазину та цеху з виготовлення хлібо-пекарських виробів. Дійсно, відповідач [PERSON] з 1998 року є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність. Однак, сторони спільно вели бізнес та здійснювали підприємницьку діяльність в інтересах та на забезпечення потреб сім`ї. Додатково відкривати позивачу ФОП не було потреби, оскільки останній зосереджував свою діяльність на розбудові та ремонті придбаних об`єктів задля успішного ведення сімейного бізнесу. На цей час, у зв`язку з судовим процесом щодо розподілу майна подружжя, [PERSON] планує відкрити ФОП з метою подальшого підтримання та ведення бізнесу. Отже, [PERSON] було придбано 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за особисті кошти, що виручені з продажу отриманого від батька у спадок майна та рахунків/заощаджень батька. Майно, яке придбане у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя, Згідно довідок про оцінку рухомого та нерухомого майна, загальна вартість об`єктів рухомого та нерухомого майна, набутого сторонами за період шлюбу становить - 12\~331\~781\~грн 00 коп., за вирахуванням вартості земельної ділянки у 120 000 грн 00 коп., що є об`єктом особистої приватної власності [PERSON] . Згідно розділу III зустрічної позовної заяви, [PERSON] вважає об`єкт 74/100 частини нежитлової будівлі (загальна площа 535,80 кв.м) за адресою: [ADDRESS] - особистою приватною власністю. Таким чином, вартість об`єктів рухомого та нерухомого майна, набутого сторонами за період шлюбу спільно становить - 9 131 781 грн 00 коп. Отже, виходячи з рівності часток подружжя при поділі майна, сторонам належить 1/2 від загальної вартості об`єктів рухомого та нерухомого майна у розмірі 4 565 890 грн 50 коп. За таких обставин, позивач за зустрічним позовом вважає за необхідне провести розподіл сумісно нажитого майна наступним чином: 1) За [PERSON] визнати право власності на наступні об`єкти рухомого та нерухомого майна з припиненням права власності на зазначені об`єкти за [PERSON] , а саме визнати право власності за [PERSON] на: житловий будинок загальною площею 258 кв.м., житлова площа 83,80 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 3 500 000 грн 00 коп.; на транспортний засіб VOLKSWAGEN LT46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 410 000 грн 00 коп.; 1/2 нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 360 000 грн 00 коп. Таким чином, загальна вартість об`єктів рухомого та нерухомого майна, які позивач за зустрічним позовом просить залишити за собою складає 4 590 000 грн 00 коп., що на 48\~219 грн 00коп. більше 1/2 вартості спільного сумісного майна; 2) За [PERSON] визнати право власності на наступні об`єкти рухомого та нерухомого майна з одночасним припиненням права власності на зазначені об`єкти за [PERSON] , а саме визнати за [PERSON] право власності на: двокімнатну квартиру загальною площею 78,8 кв.м., житлова площа 42,7кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 2 900 000 грн 00 коп.; транспортний засіб марки TOYOTA LAND CRUISER 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 777 000 грн 00 коп.; транспортний засіб DAIMLER-CHRYSLER 213, 2003 року випуску, вартістю 184 781 грн 00 коп.; 1/2 нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 360 000 грн 00 коп. Таким чином, загальна вартість об`єктів рухомого та нерухомого майна, які [PERSON] просить залишити за [PERSON] складає 4 541 781 грн 00 коп., що на 48 219 грн 00 коп. менше 1/2 вартості спільного сумісного майна. За таких обставин, вбачається, що розподіл спільного сумісного майна, запропонований [PERSON] є найбільш вірогідний з максимально приблизною загальною вартістю від 1/2 належної сторонам частках. Зазначений розподіл враховує інтереси обох сторін, оскільки тільки один об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення буде у спільній частковій власності по 1/2 частці кожному, а на інше майно сторони отримають право власності на цілісні відокремлені об`єкти рухомого та нерухомого майна відповідно до їх часток, зокрема по житловому об`єкту та рухомому майну. Разом з тим, відповідач [PERSON] отримає компенсацію за різницю вартості майна у розмірі 48 219 грн 00 коп. 17.11.2023 представник позивача [PERSON] подав письмові заперечення проти поновлення пропущеного строку для звернення до суду з відзивом та зустрічною позовною заявою. Також, було подано заперечення проти участі представника відповідача [PERSON] у режимі відеоконференції та проти розгляду справи в порядку загального позовного провадження (т. 2 а. с. 206-219) 17.11.2023 представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив, де зазначив, що зі змісту відзиву не зрозуміло чи заперечує [PERSON] проти розірвання шлюбу. Також, зі змісту відзиву не зрозуміло, що саме представник відповідача просить, чи поділити набуте майно подружжя, чи відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, вважав, що оцінка вартості майна була завищена та не підтверджена допустимими доказами (т. 2 а. с. 220-233). 23.11.2023 представник позивача [PERSON] подав заперечення на довідки про найбільш вірогідну ціну продажу нерухомого майна та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т. 2 а. с. 241-249, т. 3 а. с. 1-10). 23.11.2023 було задоволено клопотання представника відповідача, поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву, та зустрічної позовної заяви, прийнято та долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, ухвалив вважати засідання підготовчим, встановив відповідачу за зустрічною позовною заявою п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на зустрічну позовну заяву, а позивачу за зустрічним позовом - десятиденний строк на подання відповіді на відзив. Після цього підготовче засідання відкладене. 30.11.2023 від представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. А щодо вимог майнового характеру зазначено вимогу про відмову позову в цій частині. Також, вважав, що обраний позивачем спосіб захисту майнових прав суперечить презумпції спільної сумісної власності подружжя, а задоволення таких вимог порушить майнові права відповідача (т. 3 а. с. 22-33). 01.12.2023 представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] подав відзив на зустрічну позовну заяву та клопотання про виклик свідків. На обґрунтування відзиву зазначено, що визначена ціна позову у розмірі 6 225 890 грн 00 коп. є завищеною та не обґрунтованою. В матеріалах справи відсутній звіт про оцінку майна, який мав бути виконаний відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а наявні лише довідки про найбільш вірогідну ціну рухомого та нерухомого майна, складені суб`єктом оціночної діяльності ФО-П [PERSON] , які не можуть братися до уваги судом, оскільки мають консультативний характер. Також вважав, що представник позивача за зустрічним позовом порушив процесуальні строки на звернення до суду із зустрічним позовом. Щодо особистої приватної власності на нежитлову будівлю за договором купівлі-продажу на 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначив, що це майно було придбано [PERSON] за кошти отримані від підприємницької діяльності, та вважав, що воно повинно залишитись у власності останньої. Крім того, зазначив, що є всі підстави у визнанні за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки він був збудований за кошти, отримані [PERSON] від підприємницької діяльності. В частині, визнання права власності за [PERSON] на транспортний засіб Daimler-Chrysler 213, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.05.2008, заперечень не зазначив, оскільки це визнавалося позивачем за зустрічним позовом (т. 3 а. с. 34-122). 18.12.2023 за клопотаннями представників сторін відкладено підготовче засідання. 25.12.2023 представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, обґрунтування якої наведено вище (т. 3 а. с. 145-156). 31.01.2024 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] через систему "Електронний суд" ознайомлювався з записами судових засідань по справі. 02.02.2024 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] через систему "Електронний суд" подав заяву про уточнення зустрічних позовних вимог, обґрунтування якої наведено вище (т. 3 а. с. 169-180). Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 06.02.2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 годину 06.02.2024. 06.02.2024 розпочато розгляд справи по суті, та за клопотанням представника позивача за первісним позовом відкладено судовий розгляд на 11.03.2024. 11.03.2024 допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , досліджено матеріали справи, та за клопотанням представника позивача за первісним позовом відкладено судовий розгляд на 16.04.2024. 25.03.2024 представник позивача [PERSON] подав клопотання про долучення до справи доказів, а саме звітів про оцінку майна (т. 4 а. с. 1-63). 16.04.2024 представник позивача [PERSON] долучив до справи квитанцію про доплату судового збору в розмірі 4 625 грн 00 коп. (т. 4 а. с. 68, 69). У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду, судовий розгляд було відкладено на 03.05.2024. 03.05.2024 закінчено розгляд справи по суті. Під час судового розгляду позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та заперечували проти позову [PERSON] з підстав, викладених у поданих заявах по суті спору. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , під час судового розгляду наполягав на задоволенні зустрічного позову з підстав, викладених у поданих заявах по суті спору. Вислухавши позивача (відповідача за зустрічним позовом), представників сторін, дослідивши письмові докази, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Щодо вимог про розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Даними свідоцтва про шлюб (повторне) Серія [NUMBER] , паспортів громадян України, підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.1988,\~мають повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т. 1 а. с. 14-23, т. 2 а. с. 132-134). З копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 14, 15). З копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (т. 2 а. с. 26-28, 132-134). Відповідно до пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] відповідач [PERSON] є особою з ІІ групою інвалідності по армії (т. 2 а. с. 30, 136). Зі відомостями виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №\~546 КНП "Слобожанська лікарня" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 01.05.2023 відповідач має діагноз: ІХС. Стабільна стенокардія напруги ІІ ф. кл. Післяінфарктний (з зубцем Q, невідомої давнини задньої стінки ЛШ) кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. Ризик 4. ХСН стадія В за АСС/АНА, ІІ ФК за NYHA. Цукровий діабет ІІ типу, важка форма, субкомпенсований. Синдром діабетичної стопи, змішана форма, хронічна ішемія ІІ ст. Діабетична ретинопатія обох очей. ХХН І ст. Діабетична нефропатія (т. 2 а. с. 33, 34, 139, 140). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися. За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Відповідач [PERSON] \~заперечень щодо\~розірвання шлюбу\~не мав, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимог сторін про визнання особистою приватною власністю та розподіл майна, набутого під час шлюбу, суд зазначає наступне. Спірним є наступне рухоме та нерухоме майно, що було придбане під час перебування сторін у шлюбі: 1) житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, приміщень в нежитловому будинку літ.\~А-1, а саме: 2-1 пл. 22,8 кв.м, 2-2 пл. 7,0 кв.м, 2-3 пл. 7,0 кв.м, 2-4 пл. 8,1 кв.м, 2-5 пл. 11,6\~кв.м, 2-6 пл. 10,8 кв.м, 2-7 пл. 48,0 кв.м, 2-8 пл. 19,5 кв.м, 2-9 пл. 98,6 кв.м, 2-10 пл. 10,0 кв.м, 2-11 пл. 4,4 кв.м, 2-12 пл, 4,0 кв.м, 2-13 пл. 13,4 кв.м, 3-1 пл. 4,0 кв.м, 3-2 пл. 9,7 кв.м, підвал: II пл. 62,5 кв.м, III пл. 2,5 кв.м, IV пл. 2,3 кв.м, V пл. 70,1 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; 3) нежитловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ) двокімнатна квартира, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 5) транспортний засіб: Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3); 6) транспортний засіб: Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , [NUMBER] , об`єм двигуна 2461 (см3); 7) транспортний засіб: Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 3956 (см3). Відомостями договору купівлі-продажу 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою, посвідченого 01.12.2004 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В. І., звіту про незалежну оцінку вартості від 12.03.2004, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №\~350117391 від 12.10.2023, підтверджується зареєстроване на ім`я [PERSON] право власності на 74/100 частин нежитлового\~будинку з відповідною часткою надвірних будівель, приміщень в нежитловому будинку літ. А-1, а саме: 2-1 пл. 22,8 кв.м, 2-2 пл. 7,0 кв.м, 2-3 пл. 7,0 кв.м, 2-4 пл. 8,1 кв.м, 2-5 пл. 11,6 кв.м, 2-6 пл. 10,8 кв.м, 2-7 пл. 48,0 кв.м, 2-8 пл. 19,5 кв.м, 2-9 пл. 98,6 кв.м, 2-10 пл. 10,0 кв.м, 2-11 пл. 4,4 кв.м, 2-12 пл, 4,0 кв.м, 2-13 пл. 13,4 кв.м, 3-1 пл. 4,0 кв.м, 3-2 пл. 9,7 кв.м, підвал: II пл. 62,5 кв.м, III пл. 2,5 кв.м, IV пл. 2,3 кв.м, V пл. 70,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі № 2695 від 01.12.2004, вартістю 51 000 грн 00 коп. За умовами цього договору, [PERSON] сплатила 21 000 гривень продавцю [PERSON] до підписання договору, а решту 30 000 гривень зобов`язалася сплатити до грудня 2004 року. (т. 1 а. с. 24-33, 84, 85, 103, 104, 124, 125, 143, 144, т. 2 а. с. 73-75, 179-181, т. 3 а. с. 7-9, 83-118). Відомостями інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №\~334363942 від 02.06.2023, №\~350114585 від 12.10.2023, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.11.2012 виконкомом Лиманської сільської ради, витягу КП "Зміївське БТІ" про державну реєстрацію прав № 36524890 від 03.12.2012, листа директора КП "Зміївське БТІ" № 1722 від 08.08.2023, договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.10.2013 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Білозьоровою Г. А., підтверджується зареєстроване на ім`я [PERSON] право власності на наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] , вартістю 338 287 грн 00 коп.; нежитловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ; двокімнатну квартиру, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 34, 35, 55, 158, 159, 160, т. 2 а. с. 45-47, 76-78, 182-184, т. 3 а. с. 5, 6). Даними листа Головного сервісного центру МВС № 31/1042АЗ-13792-2023 від 28.06.2023, звіту ТОВ "РЕГІОН-ЕКСПЕРТ" № 319 від 24.07.2023 з оцінки колісного транспортного засобу підтверджується право власності [PERSON] на транспортний засіб: Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3), вартістю 184 781 грн 00 коп. (т. 1 а. с. 36, 37, 86, 105, 126, 145). Згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] належить транспортний засіб: Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , [NUMBER] , об`єм двигуна 2461 (см3) (т. 1 а. с. 38, 39). Згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] належить транспортний засіб: Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 3956 (см3) (см3) (т. 2 а. с. 41). З довідки про найбільш вірогідну ціну рухомого майна ФО-П [PERSON] , наданої представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається найбільш вірогідна вартість житлового будинку, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] , - 3\~500\~000\~грн 00 коп. (т. 2 а. с. 49-54, 155-160). На спростування такої вартості представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] надано Звіт про оцінку майна, згідно якому житловий будинок, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] , має вартість 1 151 475 грн 00 коп. (т. 4 а. с. 4-29). З довідки про найбільш вірогідну ціну рухомого майна ФО-П Зіненко О. В., наданої представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається найбільш вірогідна вартість 74/100 часток нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, приміщень в нежитловому будинку літ.\~А-1, за адресою: [ADDRESS] , - 3 200 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 55-60, 161-166). Зі звіту про оцінку майна на 74/100 частки нежитлової будівлі з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, за адресою: [ADDRESS] , наданого представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається, що вартість зазначеного нерухомого майна складає 1 535 300 грн 00 коп. (т. 4 а. с. 30-60). З довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна ФО-П [PERSON] наданої представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається найбільш вірогідна вартість нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , - 1\~360 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 67-72, 173-178). З довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна ФО-П [PERSON] наданої представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається найбільш вірогідна вартість двокімнатної квартири, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , - 2 900 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 43-48, 149-154). З довідки про найбільш вірогідну ціну рухомого майна ФО-П [PERSON] наданої представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається найбільш вірогідна вартість транспортного засобу Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , - 410 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 35-38, 141-144). З довідки про найбільш вірогідну ціну рухомого майна ФО-П [PERSON] наданої представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вбачається найбільш вірогідна вартість транспортного засобу Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , - 777 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 39-42, 145-148). Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] вважав такі довідки недопустимими доказами, проте власних доказів на підтвердження вартості цього майна не надав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 57 Сімейного кодексу України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є виплати (страхові виплати та виплати викупних сум), одержані за договорами страхування життя та здоров`я. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 62 Сімейного кодексу України передбачено, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Як зазначено сторонами у заявах по суті спору, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.04.1988, а з липня 2022 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Відповідно до положень статей 57, 69, 70 Сімейного кодексу України сторони мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, та визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя. У цій справі суд вважає, що жодною зі сторін не спростовано презумпцію належності спірного майна подружжю на праві спільної сумісної власності. Так, даними свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, Серія [NUMBER] , інформації з особистого електронного кабінету платника податків ФО-П [PERSON] , податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за період з 2012 року по 2022 рік, звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за 2004 рік підтверджується, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, отримувала дохід від здійснення підприємницької діяльності, Код згідно з КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. За 2004 рік обсяг виручки [PERSON] від реалізації товарів склав 374 391 грн 76 коп. В період з 2010 року по 2022 рік [PERSON] отримала загальний дохід від здійснення підприємницької діяльності 10 947 010 грн 27 коп. (т. 1 а. с. 24, т. 3 а. с. 4, 53-82). Отже, [PERSON] мала кошти, отримані від здійснення підприємницької діяльності, для придбання спірного майна. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 23.09.2004 державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори, відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] отримав у спадок після смерті батька [PERSON] : житловий будинок з верандами (каркасно-щитові обкладені цеглою), житловою площею 39,4 кв.м, загальною площею 69,0 кв.м, зазначеного в плані літерою "А", гаража (цегла) загальною площею 37,2 кв.м, зазначеного в плані літерою "Б", стайні (цегла) загальною площею 6,4 кв.м, зазначеної в плані літерою "В", огорожі (штахетна) загальною площею 16,8 кв.м, зазначеної в плані цифрою 1, хвіртки (штахетна) загальною площею 1,3 кв.м, зазначеної в плані цифрою 2, що знаходяться в [ADDRESS] , вартістю 16 905 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 79, 80, 185, 186). В подальшому, відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу від 24.09.2004, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Курищуком І. В., продав домоволодіння - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , за 16 905 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 81, 82, 187, 188). Отже, [PERSON] також мав кошти для придбання спірного нерухомого майна. Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність підстав для визнання будь-якого з вищевказаних об`єктів нерухомого майна особистою приватною власністю одного з подружжя. Зокрема, і показання перелічених вище свідків не містять відомостей, що підтверджували б такі підстави. З цього слідує, що перелічене вище нерухоме та рухоме майно належить поділити між сторонами виходячи з рівності часток кожного з подружжя. Домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованим місцем проживання обох з подружжя. [PERSON] постійно проживає у спірному житловому будинку. [PERSON] , на якого зареєстроване право власності на житловий будинок, є платником житлово-комунальних послуг, що підтверджується відомостями платіжних інструкцій АТ КБ "Приватбанк", скриншотів із мобільного додатку "Приват24" (т. 2 а. с. 83-95, 189-201). Між сторонами немає згоди щодо залишення вказаного домоволодіння одному з подружжя, а навпаки, кожен вимагав визнати за собою право власності на це домоволодіння у цілому. За цих обставин, житловий будинок належить залишити сторонам в рівних частках. З приводу 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] суд також не вбачає підстав для визнання на нього права власності за одним із подружжя, хоча кожен з них вимагав визнання права власності на це майно у цілому за собою. Як пояснила позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , вона продовжує здійснювати підприємницьку діяльність з використанням вказаного нежитлового приміщення. Проте вона не має на нього оригіналів документів, оскільки їх утримує у себе [PERSON] , який вважає це нежитлове приміщення своїм, а також забирає на реалізацію продукцію, виготовлену у нічну зміну. При цьому працівники цеху повністю виконують розпорядження [PERSON] . Тобто, [PERSON] також використовує вказане спірне нерухоме майно для отримання доходу. За цих обставин, 74/100 частки нежитлової будівлі з відповідною часткою надвірних будівель належить залишити сторонам в рівних частках. [PERSON] у зустрічній позовній заяві вимагав визнати право власності на нежитловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках за сторонами. [PERSON] заперечувала проти вимог зустрічної позовної заяви, проте будь-яких вимог щодо іншого варіанту розподілу цього нежитлового приміщення не заявила. За цих обставин, вказану нежитлову будівлю з відповідною часткою надвірних будівель належить залишити сторонам в рівних частках. З приводу транспортних засобів: Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3) та Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , [NUMBER] , об`єм двигуна 2461 (см3) сторони висловили узгоджені позиції щодо залишення першого транспортного засобу [PERSON] , а другого - [PERSON] . Такий варіант розподілу вказаних транспортних засобів відповідає як позиціям сторін, так і принципу рівності часток подружжя. З приводу зареєстрованих на праві власності на ім`я [PERSON] двокімнатної квартира, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та транспортного засобу: Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 3956 (см3), суд взяв до уваги, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] будь-яких вимог щодо цього майна не заявляла і одночасно заперечувала проти вимог зустрічного позову, яким пропонувалося передати їй це майно в рахунок її частки у спільному майні подружжя. Однак суд не погодився з доводами зустрічної позовної заяви щодо передачі у власність [PERSON] спірних житлового будинку та 74/100 нежитлової будівлі. Згоди щодо можливого розподілу цього майна таким чином, що одному з подружжя передається квартира, а іншому - транспортний засіб, між сторонами немає. Вказане майно є нерівнозначним одне одному як за цільовим призначенням, так і за вартістю, оскільки за даними довідок про найбільш вірогідну ціну вказаного майна, що надані представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , вартість квартири майже чотирикратно перевищує вартість транспортного засобу. З урахуванням викладеного, спірні квартиру та транспортний засіб Toyota Land Cruiser 120 належить залишити сторонам у рівних частках. За таких обставин, в межах заявлених вимог, позовну заяву [PERSON] та зустрічну позовну заяву [PERSON] належить задовольнити частково: шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 квітня 1988 року Виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №\~07, - належить розірвати; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: [ADDRESS] частку цього житлового будинку залишити у власності [PERSON] ; -\~ визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку нерухомого майна у вигляді 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею\~416,3\~кв.м, за адресою: [ADDRESS] частку цього нерухомого майна у вигляді 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель залишити у власності [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, за адресою: [ADDRESS] частку цього нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельного комплексу) залишити у власності [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Іншу 1/2 частку цієї квартири залишити у власності [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб: Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 2148 (см3); - визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб: Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , [NUMBER] , об`єм двигуна 2461 (см3); - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку транспортного засобу: Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, коляска, рама) [NUMBER] , об`єм двигуна 3956 (см3). Іншу 1/2 частку цього транспортного засобу залишити у власності [PERSON] . У задоволенні решти позовної заяви [PERSON] та зустрічної позовної заяви [PERSON] належить відмовити. З приводу розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дотримуючись положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням змісту позовних вимог позовної заяви [PERSON] та зустрічної позовної заяви [PERSON] , обсягу вимог, що підлягають задоволенню, а також у задоволенні яких належить відмовити, суд дійшов висновку, що право кожної із сторін на отримання від іншої сторони відшкодування судових витрат має компенсуватися за рахунок обов`язку кожної зі сторін відшкодувати судові витрати іншій стороні. Виходячи з цього, понесені кожною зі сторін судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони і мають бути залишені понесеними за їх рахунок.

Outcome: partial