Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача адвокат Чубар О.В. звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . У сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. 20.12.2022 Барським районним судом Вінницької області винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Однак, стягнення за судовим наказом не відбулося з підстави перебування Відповідача за межами України, а саме у Республіці Польщі, де офіційно він працевлаштований. У Вінницькому обласному Центрально-Західному міжрегіональному Міністерстві юстиції (м.Хмельницький) позивачу роз`яснено порядок оформлення конвенції та рекомендовано звернутися до суду, який виносив судовий наказ про стягнення аліментів, із позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів та визначити тверду грошову суму. Донька [PERSON] постійно хворіє вірусними та простудними захворюваннями та має вроджену катаракту обох очей, потребує систематичного стаціонарного лікування а в подальшому і оперативного втручання. Позивач не має фінансової можливості забезпечити повноцінне лікування доньки. Матеріальний стан відповідача поліпшився, він офіційно працює у Республіці Польща та отримує заробітну плату. Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини сторони не досягли. Враховуючи заробіток відповідача та стан здоров`я дитини, позивач просить суд зміни спосіб стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму 20 000 грн. Представник позивача адвокат Чубар О.В. подала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів. Згідно із вимогами ч. 2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи письмово викладену згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . Відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.02.2018 р. Дитина [PERSON] проживає з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження фактичного місця проживання та довідкою Барської міської ради № 328 від 02.06.2023 року. Судовим наказом Барського районного суду Вінницької області від 20.12.2022 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Отримавши судовий наказ позивач направила на його на примусове виконання до Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), за місцем реєстрації відповідача. Однак, позивача отримала повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, з підстави перебування Відповідача за межами України, а саме у Республіці Польщі, де він офіційно працевлаштований. Позивачу рекомендовано звернутися до Вінницького обласного Центрально-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для оформлення конвенції. У Вінницькому обласному Центрально-Західному міжрегіональному Міністерстві юстиції (м. Хмельницький) позивачу рекомендовано звернутися до суду, який виносив судовий наказ про стягнення аліментів, із позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів та визначити тверду грошову суму. Дитина [PERSON] постійно хворіє вірусними та простудними захворюваннями та має вроджену катаракту обох очей, потребує систематичного стаціонарного лікування а в подальшому і оперативного втручання, що підтверджується випискою із медичної карти та висновку Лікарсько-консультативної комісії. Позивач не має фінансової можливості забезпечити повноцінне лікування доньки. Згідно висновку Лікарсько-консультативної комісії позивач [PERSON] має діагноз ускладнений розповсюджений остеохондроз хребта з вираженим больовим синдромом. Відповідач [PERSON] офіційно працює у Республіці Польща та отримує заробітну плату (в середньому у розмірі 2000 Євро), що підтверджується копіями договорів про працевлаштування Відповідача за межами України. Згідно Анкети для національної візи, Відповідач отримав візу Республіки Польщі від 02.02.2018 р. по 02.02.2028 р. Останній Трудовий договір у Республіці Польщі було укладено 27.05.2019 р. безтерміново. Таким чином, зазначеними відомостями підтверджується той факт, що матеріальний стан відповідача поліпшився. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у справах щодо зміни способу стягнення аліментів (постанова від 13 лютого 2019 року, справа №152/100/18, провадження № 61-40460св18). У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , може бути збільшений шляхом зміни способу їх стягнення, а саме з аліментів у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 15\~000 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, відтак з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial