Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що [INFO] , померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке позивач має намір успадкувати. В зв`язку з тим, що в свідоцтві про смерть та в заповіті прізвище матері записано як « [PERSON] », а в інших документах, зокрема і в свідоцтві про народження позивача прізвище записано « [PERSON] », то це викликає в нотаріуса сумнів у наявності родинних відносин між позивачем та матір`ю, а тому він просить суд встановити факт, що померла [PERSON] є його матір`ю. Також позивач просить суд визнати за ним право власності на частину земельної ділянки, яка за життя належала його матері. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд слухати справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач до початку судового засідання подала до суду заяву в якій позов визнала повністю та просила суд слухати справу без її участі. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов до підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що « [PERSON] » (мовою оригіналу» народився [INFO] , батьками записані: « [PERSON] », «\~ [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 24.08.1960. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2020. 19.09.2015 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В. посвідчено заповіт від імені\~ [PERSON] ,\~яким вона заповіла все своє майно синові [PERSON] 22.11.2019 приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. посвідчила заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 1474, відповідно до якого\~ [PERSON] ,\~\~ [INFO] , заповіла дітям: дочці [PERSON] та сину [PERSON] по частці кожному все майно, з чого б воно не складалося, в тому числі земельну ділянку площею 4,4100 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Легедзинської сільської ради Тальнівського району. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а тому позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки, яка за життя належала його матері суд приходить до наступних висновків: Державний акт серії ЧР № 110139 на право власності на земельну ділянку площею 4,41 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Легедзинської сільської ради Тальнівського району виданий на ім`я\~\~ [PERSON] . У відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220,\~1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст.1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного вище можливо зробити висновок, що прийняття спадщини за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власного волі. Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктами 3.3., 3.4., 3.5. Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5\~Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. В Пленумі Верховного Суду України в п.24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про те, що нотаріус відмовив йому в отриманні спадщини (відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії), а тому відповідно відсутні підстави вважати, що право позивача на отримання спадщини порушується чи не визнається і тому суд приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial