Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.04.2023 року з будинку позивачів за адресою в [ADDRESS] , о 04 годині 13 хвилин був викрадений малолітній інвалід [PERSON] , який є психічно-хворим з відставанням в розумовому розвитку та перебуває на обліку у психіатричному закладі м. Києва. Дмитро поміщений Білозірською сільською радою в патронатну родину [PERSON] в [ADDRESS] . Позивачі вказують, що у вказаній родині з нього знущалися, били, неналежно виховували, погано годували, неналежно лікували, через що в нього погіршився стан здоров`я, а саме зір, здійснили вилучення стовбурових клітин дитини. Позивачі вважають, що [PERSON] та [PERSON] надали неправдиву інформацію стосовно того, що [PERSON] розповів, що тато бив його ногами, ґвалтував та показував фото оголених людей. На підставі таких показів відповідачів, відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження та проведено два обшуки. Позивачі вказують, що їм нанесено велику моральну шкоду, вони зазнали страждань, ганьбу від протиправної поведінки відповідачів, що вплинуло на стан здоров`я, приниження честі та гідності, ділової репутації. Враховуючи вказані обставини, позивачі просять стягнути з [PERSON] та [PERSON] на їхню користь моральну шкоду в сумі 500000 гривень та стягнути з відповідачів судовий збір. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 21.03.2024 року відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. 08.04.2024 року на адресу суду від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким позовні вимоги відповідачі не визнають у повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказано, що позивачі в своєму позові виклали надумані, неіснуючі обставини, які ґрунтуються на припущеннях позивачів. Позивачами в позовній заяві не обґрунтовано, яку саме шкоду завдано у зв`язку з чим вони мають право на відшкодування моральної шкоди, та не надано відповідних доказів. Відповідачі на підтвердження відсутності погіршення стану здоров`я дитини [PERSON] долучили до матеріалів справи копії медичних довідок, зокрема довідки огляду сімейного лікаря на момент виведення дитини [PERSON] з патронатної родини відповідачів. Таким чином, відповідачі вказують, що доводи позивача є неіснуючі, надумані та гіпотетичні, а також у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів, а тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі. 03.05.2024 року на адресу суду від позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшла відповідь на відзив відповідачів [PERSON] та [PERSON] , згідно якого позивачі не погоджуються з обставинами, вказаними у відзиві, на задоволенні позовних вимог наполягають. Позивачі вказують, що відповідачі їх принизили в судах та інших органах, їм доводилося виправдовуватися, терпіти приниження. Вказані обставини вплинули на здоров`я позивачів та призвели до депресій. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.05.2014 року у Відділі ДРАЦС по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [PERSON] є дитиною-інвалідом, згідно посвідчення серії [NUMBER] , законним представником є [PERSON] , 1990 р.н. Відповідно до медичного висновку №463 від 05.07.2023 року, [PERSON] має хронічне психічне захворювання. Згідно копії довідки №011104, [PERSON] є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду. Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серія 10ААА №256569, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства. Ухвалою суду Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2023 року було надано дозвіл на обшук житла за адресою [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] , та в якому мешкає [PERSON] . Крім того, ухвалою суду Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2023 року було надано дозвіл на обшук житла за адресою [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] , та в якому мешкає [PERSON] . Відповідно до довідки від 08.11.2023 року, лікарем встановлено, що в [PERSON] шкірних та паразитарних захворювань не виявлено, за останні три тижні в контакті з хворими не перебував, епідеміологічне оточення сприятливе. Згідно довідки огляду сімейного лікаря від 08.11.2023 року, [PERSON] встановлено діагноз соматично здоровий. Суд зазначає, що\~статтею 3 Конституції України\~передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності зі\~ст. 32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно із ч. 1\~ст. 201 ЦК України\~особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до\~статті 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. За змістом ч. 1-3\~ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 299 ЦК України\~фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Верховний Суд України у своїй Постанові від 20.06.2018 (справа № 775/7842/16-ц) зазначив, що під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідній поведінки загальноприйнятим уявленням про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки. Під поняттям гідності слід розуміти чинник моральної свідомості, який водночас, відображає моральне ставлення індивіда до самого себе та суспільства до нього. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим. Пунктом 15\~постанови №1\~від 27.02.2009\~Пленуму Верховного\~суду України\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі та ділової репутації фізичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної або юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове благо. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному та політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. У зв`язку зі внесенням з 27.03.2014 змін до\~Цивільного кодексу України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частину 3) було скасовано, а тому доказування, як обґрунтованості свого позову, так і заперечень проти позову, тобто недостовірності чи достовірності поширеної інформації, має відбуватися у загальному порядку. Пунктом 18 постанови Пленуму ВСУ вказано, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно з ч. 1\~ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Крім цього, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2019 року у справі №742/1159/18, який зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ч.1\~та ч.2\~ст.30\~Закону України\~«Про інформацію»\~ніхто не\~може бути\~притягнутий до\~відповідальності за\~висловлення оціночних\~суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суд, всебічно, об`єктивно та у повному обсязі вивчивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що посилання позивачів на факт приниження їхньої честі, гідності, ділової репутації шляхом поширення відповідачами неправдивих відомостей відносно позивачів, не знайшло свого підтвердження. Суд констатує, що позивачами не надано доказів, які підтверджували б факт поширення відповідачами [PERSON] та [PERSON] інформації, яка б принижувала їхню честь, гідність та ділову репутації, в тому числі недостовірної інформації, яка порушує їхні особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає їм повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове благо. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивачами не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували завдання їм моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації позивачів. У тому числі, позивачами не надано обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Судом вбачається той факт, що інформація, яка міститься в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №12023250310002978 від 18.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ст. 126-1, ч. 2 ст. 156 КК України, стосується саме вказаного кримінального провадження та не є поширенням недостовірної інформації відносно позивачів, а тому суд не вбачає у вказаних діях відповідачів факт приниження честі, гідності та ділової репутації позивачів. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідачами не було допущено дій, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію позивачів, а тому відсутні підстави для відшкодування [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду не може гуртуватися на припущеннях. За змістом ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення моральної шкоди за приниження честі, гідності та ділової репутації не підлягають до задоволення, оскільки є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed