Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

У грудні 2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29 березня 2019 року, яка виникла станом на 08 жовтня 2023 року, у розмірі 38146,38 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що «Мonobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 29 березня 2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] на підставі Анкети - заяви укладено договір про надання банківських послуг «Мonobank», за умовами якого банк видав відповідачу платіжну картку, відкрив картковий рахунок та надав в користування кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 08 жовтня 2023 року становить 38146,38 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29 березня 2019 року, яка виникла станом на 08 жовтня 2023 року в розмірі 38146,38 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. 11 березня 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до суду зі заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року. В обґрунтування поданої заяви представник зазначає, що ним за період 29 червня 2023 року по 08 жовтня 2023 року сплатив АТ «Універсал Банк» грошові кошти в розмірі 1069,00 грн, а за період 08 жовтня 2023 року по 31 грудня 2023 року сплатив 11478,99 грн. Загальна сума за весь період становить 12547,99 грн. Звертався 08 січня 2024 року до банку лист з проханням надати акт звірки по заборгованості по кредиту. У встановленні законом строки відповідь не була надана. Таким чином у нього були відсутні письмові докази. У свої заяві від 08 січня 2024 року скерованій до суду заперечував проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та просив суд вирішити питання про зміну правил розгляду справи та слухати справу за правилами загального позовного провадження. Проте, судом було винесено рішення. Стверджує, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки не надав відзив на позовну заяву з поважних причин, і не має доказів, на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 березня 2024 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду. 25 березня 2024 року на адресу суду представник АТ «Універсал Банк» надіслав письмові пояснення, в яких вказував, що відповідач не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов та правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорта споживчого кредиту. Крім того вказував, що виконаний банком розрахунок є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. кредитний ліміт боржника станови на 20 березня 2024 року становить 29400,00 грн. Відповідно до виписки по рахунку баланс станом на 20 березня 2024 року становить 48,61 грн, заборгованість складає 29 351,39 грн. Ця заборгованість складається з використаного боржником кредитного ліміту в сумі 29351. 39 грн. Наполягав на задоволенні позовних вимог банку, також долучив до пояснень деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку; довідку про наявність рахунку; довідку про розмір встановленого кредитного ліміту; копію довіреності. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року за заявою [PERSON] скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, справу призначено до судового розгляду на 01 травня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві позивачем зазначено, що просять проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідач в судові засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що доводиться зворотним поштовим відправленням. 29 квітня 2024 року надав до суду клопотання, в якому просить витребувати у позивача акт звірки по заборгованості по кредиту. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази по справі, заперечення відповідача проти позову, викладені у заяві про скасування заочного рішення, письмові пояснення позивача, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 березня 2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29 березня 2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Відповідно до п. 2.1 розділу I Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи Master Card, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно п. п. 2.3 п. 2 Розділу 1 Умов, ст. 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, договору про споживчий кредит. П. п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 розділу II Умов передбачено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. Форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Отже, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг від 29 березня 2019 року. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Пільгова процентна ставка за користування кредитом становила 0,00001 % річних, базова - 3,1 % річних на місяць, а збільшена - 6,2 % річних на місяць. Повернення кредиту повинно було здійснюватися шляхом сплати щомісячного обов`язкового платежу у розмірі 4 % від заборгованості (не менше 100,00 грн, але не більше залишку заборгованості). Обов`язковий платіж формується 1 числа місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до першого числа наступного місяця. Як вбачається з довідки про розмір кредитного ліміту, станом на 02 січня 2024 року кредитний ліміт становить 29400,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем, як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. 29 червня 2023 року АТ «Універсал Банк» направляв повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Однак, станом на дату звернення позивача до суду заборгованість за кредитом не була погашена. Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за кредитним договором шляхом пред`явлення позову до суду. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Згідно з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29 березня 2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] станом на 08 жовтня 2023 року наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 38146,38 грн. Як вбачається з виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачем [PERSON] проведено поповнення карткового рахунку на суму 332 914, 87 грн. За період користування карткою проведено витрати по картці на суму 362 266 грн, 26 грн. Сума коштів, яка не була повернута становить 29 351, 39 грн виходячи з розрахунку (362266,26 - 332914, 87). Також, з виписки вбачається, що баланс станом на 20 березня 2024 року становить 48,61 грн. Тобто, заборгованість скаладає 29351,39 грн, яка складається з використаного боржником кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів кредитний ліміт боржника станом на 20 березня 2024 року складає 29400,00 грн. Враховуючи те, що відповідач не в повному обсязі зобов`язання щодо повернення використаних кредитих коштів у повному обсязі, суд приходить до висновку,що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 20 березня 2024 року в розмірі 29400,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. Проте, з урахуванням того що розмір судових витрат в розмірі 2684,00 грн включено в розмір заборгованості (а.с. 61, зворотня сторана), суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивач витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial