Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням суду від 28 грудня 2022 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що малолітня дочка постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні, вона дбає про її добробут, здоров`я. Відповідач у 2022 році виїхав за кордон, точне місце його знаходження не відоме. Зазначає, що постійно сама займалася вихованням та утриманням дочки. Дитина на даний час відвідує Коломийський заклад дошкільної освіти комбінованого типу № 2 «Дударик». Батько не бере жодної участі в її вихованні, не відвідує, не телефонує, не надає коштів на утримання, не проводить час та не цікавиться її освітою, здоров`ям. З відповідачем вона не має будь-якого контакту, тому не може укласти договір про визначення місця проживання дитини. Така ситуація обмежує її у можливості виїзду з дитиною за кордон. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її та відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, суд, відповідно до ч.1\~ст. 161 СК України, враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік та стан здоров`я дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей, піклується ними, може створити належні умови для їх виховання, особисті якості батьків. Відповідно до ч.8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 28 грудня 2022 року розірвано (а.с. 11). За час перебування у шлюбних відносинах у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с 10). Як вбачається, із позовної заяви малолітня дитина сторін після розірвання шлюбу постійно проживала з матір`ю, що підтверджується також витягом з реєстру територіальної громади відповідно до якого вони зареєстровані за однією адресою (а.с. 13-14). Згідно долученої до позовної заяви довідки директору Коломийського закладу дошкільної освіти (Ясла-садок) комбінованого типу № 2 «Дударик», [PERSON] відвідує заклад з вересня 2022 року. Батько дитини не бере участі у вихованні дочки, за весь період жодного разу не приводив дитину до садочка, не забирав та не відвідував батьківські збори (а.с. 12). Позивачка працює в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на посаді головного спеціаліста-юристконсульта, що підтверджується довідкою від 16 січня 2024 року, її дохід за листопад та грудень 2023 року склав 34\~958,6 грн (а.с. 15). За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 16). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 березня 2019 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок (а.с. 18). Згідно долученого до матеріалів справи висновку про визначення місця проживання дитини малолітньої [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради № 85 від 23 квітня 2024 року, в інтересах дитини, доцільно визначити місце її проживання з матір`ю [PERSON] . Висновок мотивований тим, що батько дитини [PERSON] на даний час перебуває за межами України та не має можливості займатися її вихованням (а.с.). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, із врахуванням наведених вище обставин, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, та з огляду на те, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечить інтересам дитини, в матеріалах справ відсутні будь-які дані що стверджували б протилежне, а також, враховуючи, що батько дитини перебуває за межами України та не має можливості займатися вихованням дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі наведеного та ст.ст.\~160, 161 СК України,

Outcome: approved