Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] який народився в селі Малі Кисльонки, Кіровської області, росія. У 1971 році заявник разом з батьком переїхала проживати в Україну до АР Крим, у зв`язку з тим, що на той час заявник за станом свого здоров`я потребувала зміни кліматичних умов. Зазначила, що спочатку разом мешкали в с. Олексіївка Первомайського району АР Крим, в подальшому [PERSON] , влаштувався у 1971 році на роботу в «Совхоз «Алексеевский» та з сім`єю переїхав проживати у с. Веселівка. 28.05.1977 року [PERSON] , отримав посвідчення водія, яке було йому видано установою «ГАИ МВД-УВД» у місті Джанкой. З 23.04.1986 року по 2000 рік [PERSON] , працював в Колгоспі ім. Кірова, який також знаходився в АР Крим. З 01.09.1986 року по 31.08.1991 року [PERSON] , перебував у членстві в Сільскогосподарському підприємницькому кооперативі ім. Кірова, який знаходиться також в АР Крим. 26.08.1997 року [PERSON] як громадянину України та члену колективного сільскогосподарського підприємства ім. Кірова був виданий сертифікат на право на земельну ділянку. 20.07.2006 року батько заявника як громадянин України отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Окремо зазначила, що на час проголошення незалежності України [PERSON] , постійно проживав разом зі своєю сім`єю в с. Веселівка, Сакського району, АР Крим. Станом на 24.08.1991 року [PERSON] , виповнилося 53 роки, тому на той час, він мав паспорт громадянина СРСР з відміткою про його прописку за відповідною, адресою, який в подальшому був обміняний на паспорт громадянина України. Вказала, що встановлення вказаного факту, заявнику необхідно для набуття громадянства України. Враховуючи наведене просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. Представник заявника та заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві надіслав до суду письмові пояснення відповідно до яких зазначено, що з матеріалів поданої заяви, вбачається, що встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] , на території України станом на 24 серпня 1991 року потрібно заявнику для того, щоб вона мала можливість отримати громадянство України. Таким чином з вказаних доводів випливає, що встановлення вказаного факту не породжує жодних юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаного факту не залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, у зв`язку з чим у задоволенні заяви просила відмовити. В судовомсу засіднні представник заінтересованої особи зазначила, що наразі неможливо перевірити відповідність проживання батька заявниці на території Автономної республіки Крим, оскільки це є тимчасово окупована територія. Від заінтересованої особи [PERSON] , надійшли письмові пояснення в яких він зазначив, що на час проголошення незалежності України він постійно проживав на території України в АР Крим та мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що після проголошення незалежності залишився проживати в Україні та набув громадянство. Подану [PERSON] , заяву просив задовольнити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , зазначив, що він є чоловіком заявниці, у шлюбі перебувають з 2004 року, вказав, що батько заявниці жив та працював в АР Крим та отримав там земельний пай. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , зазначив, що знайомий з заявницею 15 років, він є хрещеним батьком доньки заявниці. Знайомий з [PERSON] , більше 10 років, та йому відомо, що він проживав у Криму, під час спільних зустріч з [PERSON] , останній дуже багато розповідав про роботу та життя у Криму. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 22.08.1987 року виданого палацом одруження м. Кірова, 22.08.1987 року було укладено шлюб [PERSON] , та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 24.05.2004 року виданого відділом РАЦС Первомайського району м. Кірова, 11.05.2004 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , було розірвано. Згідно з свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 31.07.2004 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області, 31.07.2004 року було укладено шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.11.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . З трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , вбачається, що 23.04.1986 року останній був прийнятий в члени колгоспу ім. Кирова, Сакського району, АР Крим. З посвідчення водія серія [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] вбачається, що воно видане «ГАИ МВД-УВД» м. Джанкой. 26.08.1997 року [PERSON] , який мешкає в с. Веселівка, Сакського району АР Крим, було видано сертифікат серія [NUMBER] на право на земельну частку, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова. З свідоцтва про право власності № 020174 від 12.12.2001 року, вбачається, що [PERSON] , має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КМ № 132136 від 20.07.2006 року, [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 10.1898 га, на території Веселівської сільської ради Сакського району АР Крим. З відповіді Дарницького відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № К-164/6/8025-24 від 05.04.2024 року, вбачається, що перевірити факт проживання [PERSON] , за допомогою реєстрів не є можливим через тимчасову окупацію російською федерацією АР Крим. З метою позитивного розгляду заяви [PERSON] , про набуття громадянства за територіальним походженням необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання батька [PERSON] , на території України станом на 24.08.1991 року. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення. Конституцією України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань щодо громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 22235-ІІІ (далі - Закон). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням. Статтею 8 Закону врегульовано порядок набуття громадянства за територіальним походженням. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2021 (далі - Порядок) передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення юридичного факту обґрунтована, факт постійного проживання [PERSON] , на території України станом на 24 серпня 1991 року, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved