Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 07 серпня 2005 між сторонами укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON] . Спільне життя між подружжями не склалось через різні погляди на сімейне життя. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бачення спільного майбутнього. Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться. Зважаючи на те, що збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам позивача, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 01.03.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач також просив розглянути позов за його відсутності, вказавши, що визнає заявлені вимоги. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07 серпня 2005 року Соловичівською сільською радою Турійського району Волинської області, зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим та збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Викладені позивачем обставини визнаються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін та спільних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, визнанням позову відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, оскільки збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з тексту заяви, позивач просить при ухваленні рішення про розірвання шлюбу залишити їй прізвище отрииммане при укладенні шлюбу - « [PERSON] ». Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved