Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У січні 2024 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів, оскільки відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого виникла вказана заборгованість виключно з вини відповідача. Ухвалою суду від 19.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач щодо позовних вимог заперечив, вказав, що наразі у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, він її погасив. Зазначив, що має на утриманні хвору матір. При винесенні рішення просив врахувати вказані обставини. Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу у період з 31 жовтня 2015 по 06 грудня 2019 року. Сторони у справі мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.03.2018 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки, [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно з дня подачі позову до суду, 21.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно з 21.12.2017 року до досягнення дитиною 3-ох років. Відповідач свої обов`язки щодо утримання дитини не виконує добросовісно. Порядок розрахунку пені (неустойки) по аліментах здійснюється за наступною формулою: Y грн. (сума заборгованості)*0,01 (процент пені)* Х (кількість днів прострочення). Оскільки пеня (неустойка) за прострочення сплати аліментів за період 21.12.2017 року по 27.10.2019 року не може перевищувати суму боргу, то і пеня складає - 22\~225,81 грн. Згідно зі\~статтею 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз`яснень викладених у п.22\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена\~ст.196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. У\~ст. 509 ЦК України\~зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,виплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Згідно з ч. 3\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Оскільки у відповідача за рішенням суду виникли зобов`язання перед позивачем, то відповідно відповідач як платник отримує статус боржника, а одержувач\~кредитора. Якщо платник своє зобов`язання не виконує, або виконує неналежним чином (не в повному обсязі, з порушенням строків оплати), одержувач на підставі\~ст. 196 СКУ\~отримує право на стягнення з боржника пені. Згідно з ч. 1\~ст. 529 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У ч. 3 цієї ж статті міститься визначення пені\~неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачка [PERSON] має право на стягнення неустойки. Із матеріалів справи вбачається, що станом на день розгляду справи заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів погашена добровільно в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи обставини, що зумовили виникнення заборгованості, суд, проаналізувавши пояснення відповідача та письмові докази, які містяться у матеріалах цивільної справи, приходить до висновку стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 10\~000 грн. При цьому суд враховує стан здоров`я матері відповідача, яка є інвалідом ІІ групи, проходить курс інтенсивного лікування, проживає із сином [PERSON] та потребує його підтримки, в тому числі і матеріальної. Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1,2 ст. 136\~ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За змістом ч. 1 та п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно. Відповідно п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 545,04 грн., від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial