Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

02 квітня 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 29 червня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного життя сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . У березні 2022 року позивач разом з дітьми, з метою збереження життя та здоров`я, була вимушена виїхати за кордон. У зв`язку з відстанню сімейне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та різні характери, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також втрачено почуття взаємної любові та поваги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, від представника позивача - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 510, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 червня 2012 року (а.с. 28). Від спільного життя сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 грудня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1442 (а.с. 26); сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 липня 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 964 (а.с. 27). У вказаних свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та різні характери, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також втрачено почуття взаємної любові та поваги, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved