Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У жовтні 2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ПАТ «СК «АРКС» в якій останнє просило суд стягнути з [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 34\~541,40 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 27.10.2021 в м.Дніпро, між автомобілем марки «Audi Q7» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , страховиком якого є ПАТ «СК «АРКС», та автомобілем марки «Nissan» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , страховиком якої є ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», сталося ДТП, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2021 винною, у вказаному ДТП, визнано [PERSON] яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. ПАТ «СК «АРКС», власнику автомобіля марки «Audi Q7» державний номерний знак [NUMBER] , було виплачено страхове відшкодування у розмірі 76\~496,00 грн. З огляду на те, що ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» відшкодувало ПАТ «СК «АРКС» суму у розмірі 41\~954,60 грн., що дорівнює розміру вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за вирахуванням франшизи, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 23.10.2023 залишено без руху позовну заяву ПАТ «СК «АРКС» у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 21.11.2023, у зв`язку з усуненням недоліків зазначених в ухвалі від 23.1.2023, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представником позивача, у позові, висловлено клопотання щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На її адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2021 (справа №932/9546/21) [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 27.10.2021 в м.Дніпро, між автомобілем марки «Audi Q7» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Nissan» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно копії договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №78645а1д від 23.07.2021, цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Audi Q7» державний номерний знак [NUMBER] застраховано у ПрАТ «СК «АРКС». Строк дії договору: з 24.07.2021 до 23.07.2022. Страхова сума 505\~000,00 грн. Відповідно до витягу з автоматизованої системи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Nissan» державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПАТ «УТСК». Поліс, станом на 27.10.2021 діючий. 01.11.2021 [PERSON] звернувся до ПАТ «АРКС» з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно: копії розрахунку страхового відшкодування, копії рахунку-фактури №Д-0227 від 02.11.2021 (вартість відновлювального ремонту становить 78\~279,00 грн.), копії акту огляду транспортного засобу, копії рішення про погодження суми виплати (погоджено суму виплати у розмірі 76\~496,00 грн. з яких: 5\~959,00 грн. сума взаємозаліку за несплаченими платежами за договором страхування (утримана сума), 70\~537,00 грн. сума виплаченого страхового відшкодування), копії платіжного доручення №840757 від 16.11.2021 (перераховано 70\~537,00 грн.). Згідно\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами у спорі, є суброгацією (переходом прав від потерпілого до страховика після виплати страхового відшкодування). Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004). Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові ВС/КЦС від 04.03.2020 у справі №331/6395/18 зазначається, що на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у\~разі настання\~страхового випадку\~страховик у\~межах страхових\~сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує в\~установленому цим\~законом порядку\~оцінену шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди життю,\~здоров`ю,\~майну третьої\~особи. Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Втрата товарної вартості означає зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням\~товарного\~вигляду автомобіля в результаті зниження міцності й довговічності окремих деталей та захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП й подальшого ремонту. Отже, страховик відповідача за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом з урахуванням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6\~ст 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того, що розмір шкоди за відшкодуванням якої звернувся позивач є вартістю зносу транспортного засобу (втратою товарної вартості) автомобіля марки «Audi\~Q7»\~державний номерний\~знак [NUMBER] та розміром франшизи, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Матеріали справи не містять доказів які б дозволяли вирахувати розмір вартості зносу транспортного засобу (втрати товарної вартості) марки «Audi Q7» державний номерний знак [NUMBER] . Тобто, вказане унеможливлює встановлення меж відповідальності ПАТ «УПСК» як страхувальника винної особи та [PERSON] як винної особи, що позбавляє можливості покладення відповідальності на останню у межах заявленої суми. Також матеріали справи не містять рішення суду ухвалене у справі №910/11050/22. Клопотання про витребування копії вказаного судового рішення представником позивача до суду не подавалося. Додана до відзиву копія відзиву у справі №910/11050/22, не містить жодних даних як б ідентифікували його підписанта з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Outcome: dismissed