Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

29 травня 2023 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та заборона вчинення дій. В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини спірної квартири є відповідач. Таким чином, спірна квартира, загальною площею 45,0 кв.м, з житловою площею 27,1 кв.м, що складається з: 1-а кімната- 10,3 м2, 2-а кімната 16,8 м2 (з лодією 2,3м2), кухня 7,5 м2, вбиральня 1,2 м2, ванна кімната 2,0 м2, коридор 4,6 м2, вбудована шафа- 0,3 м2., належить позивачу і відповідачу як спільна часткова власність. На даний час між співвласниками квартири не досягнуто згоди щодо певного порядку користування квартирою та Відповідач чинить перешкоди у користуванні спільним житлом Позивачу. Тому, позивач просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: - у користування позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) виділити житлову кімнату (приміщення 7 згідно технічного плану квартири) площею 10,3 кв.м.; - у користування відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) виділити житлову кімнату (приміщення 8 згідно технічного плану квартири) площею 16,8 кв.м з лоджією 2,3 кв.м.; - у спільному користуванні залишити: кухню (приміщення 6 згідно технічного плану квартири) площею 7,5 кв.м., вбиральню (приміщення 5 згідно технічного плану квартири) площею 1,2 кв.м., ванну кімнату (приміщення 4 згідно технічного плану квартири) площею 2,0 кв.м., коридор (приміщення 3 та 1 згідно технічного плану квартири) загальною площею 4,6 кв.м., вбудовану шафу (приміщення 2 згідно технічного плану квартири) площею 0,3 кв.м. Також, позивач просить заборонити відповідачу будь-яким способом перешкоджати йому у здійсненні користуванням та розпорядженням належною йому часткою квартири. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2023 року, для розгляду справи визначено суддю Мачуського О.М.. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 07 липня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Бервено О.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що відповідач чинить перешкоди у користуванні позивачу належною йому часткою квартири. При цьому, при встановленні порядку користування позивач просить виділити йому найменшу з кімнат, з урахуванням проживання в квартирі дітей. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначили, що у позивача є місце реєстрації, де він може проживати. Відповідач мешкає в двокімнатній квартирі з 2 неповнолітніми дітьми (11 та 17 років), що унеможливлює додаткове проживання ще й позивача. В подальшому відповідач та її представник до судового засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату та час, жодних заяв чи клопотань до суд не подали. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 321694873, сформованої 02.02.2023 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] в розмірі частки. Інша частка в розмірі належить [PERSON] , що сторонами не заперечувалось, та підтверджується Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2022 року по справі 202/1358/22. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вона складається з: 1-а кімната- 10,3 м2, 2-а кімната 16,8 м2 (з лодією 2,3м2), кухня 7,5 м2, вбиральня 1,2 м2, ванна кімната 2,0 м2, коридор 4,6 м2, вбудована шафа- 0,3 м2. Загальна площа квартири склалає 45 кв.м. з житловою площею 27,1 кв.м. Відповідно до довідок № 7730, №8247 про реєстрацію місця проживання, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані також [PERSON] 2011 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н.. Згідно з висновком 4575 про результати перевірки що надійшла до чергової частини від 08.04.2023 року, Відділенням поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено перевірку за фактом не допуску [PERSON] до своєї квартири колишньою дружиною [PERSON] .. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов`язку, або іншим способом. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до \~ст. 316 Цивільного кодексу України \~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України \~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном\~на\~власний розсуд. \~Власник\~має\~право вчиняти\~щодо\~свого\~майна будь-які\~дії,\~які\~не\~суперечать закону. При\~здійсненні\~своїх\~прав та\~виконанні\~обов`язків\~власник\~зобов`язаний\~додержуватися\~моральних\~засад суспільства. \~Усім\~власникам\~забезпечуються рівні\~умови\~здійснення\~своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ст. 358 ЦК України). Відповідно до п. 14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року,\~ квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. В даному випадку підставою позову є заборона перешкоджання у користуванні та встановлення порядку користування спільною квартирою. Відповідно до матеріалів справи, письмовий договір з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою між сторонами не укладався. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, відповідно до розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року № 6-1500 цс 15. Оскільки сторони у позасудовому порядку не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом (приміщенням квартири), то такий порядок встановляється судом. Судом враховуються, що відповідачем не оспорювались посилання позивача на те, що йому чиняться перешкоди у проживанні у спірній квартирі. З огляду\~на викладене,\~враховуючи обставини\~справи,\~технічні характеристики\~житлового приміщення\~та положення\~чинного законодавства,\~ суд\~вважає що\~запропонований позивачем варіант встановлення\~порядку користування\~квартирою є допустимим та, з урахуванням спільного проживання неповнолітніх дітей, не буде порушувати право власності другого співвласника, оскільки їй буде виділено значно більшу частку житлової площі. При цьому, враховуючи відсутності добровільної домовленості між сторонами про порядок користування спільним майном, суд вважає за доцільне та справедливе встановити запропонований позивачем порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: - у користування позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) виділити житлову кімнату (приміщення 7 згідно технічного плану квартири) площею 10,3 кв.м.; - у користування відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) виділити житлову кімнату (приміщення 8 згідно технічного плану квартири) площею 16,8 кв.м з лоджією 2,3 кв.м.; - у спільному користуванні залишити: кухню (приміщення 6 згідно технічного плану квартири) площею 7,5 кв.м., вбиральню (приміщення 5 згідно технічного плану квартири) площею 1,2 кв.м., ванну кімнату (приміщення 4 згідно технічного плану квартири) площею 2,0 кв.м., коридор (приміщення 3 та 1 згідно технічного плану квартири) загальною площею 4,6 кв.м., вбудовану шафу (приміщення 2 згідно технічного плану квартири) площею 0,3 кв.м. Разом з тим, суд звертає увагу, що встановлений порядок користування квартирою в подальшому може бути змінений та зауважує, що встановлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них та такі приміщення не завжди можуть точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та заборона вчинення дій, підлягає задоволенню.

Outcome: approved