Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючих документівта в заяві вказала, що її батько [PERSON] , як член колективного сільськогосподарського підприємства отримав право на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектара з земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Мічуріна. Відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай) АВМ № 883737, посвідченого сертифікатом від 15 серпня 2000 року [PERSON] подарував [PERSON] право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом ОД № 0071111, виданим Кілійською районною державною адміністрацією 19.09.1996 року і зареєстрованим там же 28 вересня 1996 року за № 7859, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів. Після оформлення та посвідчення договору дарування, у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) відповідні зміни 18.08.2000 р. були внесені до вищенаведеного сертифікату на земельну частку пай серії ОД № 0071111. На підставі рішення XV сесії XXIII скликання Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 22.06.2001 року № 8 заявнику було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Pl № 474078 щодо земельної ділянки площею 3,29 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, її прізвище, ім`я та по-батькові у належному їй Державному акті записані як [PERSON] , що відрізняється від написання її прізвища, ім`я та по-батькові у належному їй паспорті. Для подальшого розпорядження належного їй земельною ділянкою, реалізації інших її законних прав, щодо цієї земельної ділянки необхідно встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №474078 належить їй, адже її прізвище, ім`я та по батькові, що зазначено у Державному акті і прізвище, ім`я та по батькові, зазначені в паспорті різняться. На підставі викладеного заявник просила суд встановити факт належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серії Pl № 474078 від 23.07.2001 р. Заявник в заяві просила розглянути справу без її присутності. Представник заінтересованої\~особи Вилківської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 02.11.2001 р., заявником є « [PERSON] », [INFO] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 474078, виданого 23 липня 2001 року на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 22 червня 2001 року №8, вбачається, що « [PERSON] » передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.29 га, яка розташована на території Десантненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно договору дарування права на земельну частку /пай/, посвідченого сертифікатом від 15.08.2000 р. , [PERSON] подарував [PERSON] право на земельну ділянку /пай/, посвідчене сертифікатом ОД № 0071111, виданим Кілійською районною державною адміністрацією 19 вересня 1996 року і зареєстрованим там же 28 вересня 1996 року за № 7859, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved