Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 11.03.2020 року на підставі анкети-заяви, поданої відповідачем, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг. В анкеті позичальник просив вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (в тому числі електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Позичальник засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором. Позичальник також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення, має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперовий носіях, всі наступні правочини можуть вчинятись із банком з використанням електронного цифрового підпису. Позичальник просить усе листування щодо договору здійснювати через мобільний додаток або інші дистанційні канали. У позові додано, що за умовами укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 30 000,00 грн. Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» та відповідними тарифами визначено порядок надання і обслуговування кредиту, повернення отриманих грошових сум, порядок сплати відсоткової ставки за користування кредитом, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання. Позивач стверджує, що при укладені договору, склавши анкету-заяву, відповідач засвідчив ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, отримуючи документи від банку погодився із ними. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та інших платежів утворилась заборгованість в сумі 20\~416,53 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути наведену суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 26.03.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 11.03.2020 року між сторонами шляхом складення відповідачем анкети-заяви укладено договір про надання банківських послуг. В даній анкеті заяві зазначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомилася та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В анкеті-заяві відповідач висловив свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримав відповідний електронний ключ та електронний підпис. Згідно із п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Тобто, зі змісту анкети-заяви відповідач надав дозвіл на встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Крім того, в п.6 анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису». Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві. Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України", використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18. Таким чином, підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальник ініціював започаткування між ним та банком кредитних правовідносин з погодженням усіх істотних умов. З дослідженого судом паспорту споживчого кредиту, тарифів як невід"ємної частини Умов та Правил при надані банківських послуг слідує, що сторонами погоджено пільгову відсоткову ставку в розмірі 0,00001 % річних, яка застосовується протягом 62 днів, базову відсоткову ставку на рівні 3,1 % на місяць, збільшену відсоткову ставку у випадку наявності простроченої заборгованості 6,2 % на місяць. Згідно з п.6 паспорту визначено обов`язок позичальника сплачувати мінімальний платіж щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4 % від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). З розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.03.2020, укладеного між «Універсал Банк» та відповідачем, слідує, що позичальник користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість. Станом на 15.01.2024 заборгованість за наданим кредитним договором становить 20\~416,53 грн. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається із частини 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення отриманих кредитних грошових коштів, вимога позивача про стягнення суми заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved