Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про позбавлення батьківських прав свою матір - [PERSON] та стягнути з неї на свою користь і на своє утримання аліменти. Позов обґрунтовує тим, що відповідач являється його матір`ю, батько помер. З моменту народження і по даний час він проживає з бабусею, яка його утримує і піклується про нього. Він знаходиться на повному утриманні бабусі, мати зловживає спиртними напоями, не бажає спілкуватись з ним, не цікавиться його життям та здоров`ям, матеріально ніколи не допомагала. Відповідач свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, проживала завжди окремо від нього, участі у його вихованні та утриманні не приймала та не приймає, не цікавиться станом його здоров`я, не дбає про його інтереси. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності розцінює як ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому він звертається з даним позовом та посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить його задовольнити. Ухвалою суду від 13.11.2023 року позов прийнято до розгляду за підсудністю та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано докази. Відповідачем відзив на позов не подано. В судовому засіданні позивач позов підтримав, зазначив, що проживає з бабусею, дідусь помер, тільки бабуся піклується про нього, з матір`ю не підтримує жодних відносин, просить позов задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування зазначаючи про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, відповідач надала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав, просив одночасно з винесенням рішення, в інтересах дитини, накласти заборону на відчуження 1/12 та 1/3 частин житла за адресою: [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 20.08.2007 року, актовий запис № 1672, його батьком записаний [PERSON] , громадянин України, а матір`ю [PERSON] , громадянка України. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кіровоградським міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2235 від 20.09.2016 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач з народження він проживав з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] у [ADDRESS] , з мамою родинних відносин не склалось, вона зловживає алкоголем, проживає зі співмешканцем, вигнала його з квартири за адресою: [ADDRESS] (40 років Перемоги), частка в якій належить і йому згідно з договором купівлі-продажу та свідоцтва про право на спадщину за законом, він вимушений проживати з бабусею, за її адресою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сина, участі у його вихованні та утриманні не бере, що підтверджується характеристикою квартального комітету № 5 Подільського району м. Кропивницького від 29.06.2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до довідки комунального закладу «Інноваційна гімназія Кропивницької міської ради» від 03.07.2023 року вих. № 395/01-12, за час навчання в школі [PERSON] мати [PERSON] з вчителями не спілкувалась, життям сина не цікавилась, батьківські збори не відвідувала. Виховання учня здійснювала бабуся [PERSON] , яка відвідувала заклад, спілкувалась з педагогами. Згідно з характеристикою Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського від 23.01.2024 року, здобувач освіти [PERSON] проживає з бабусею, яка здійснює його виховання та утримання. Мати [PERSON] життям сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, з класним керівником та майстром виробничого навчання не спілкується. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» від 28.06.2023 року вих. № 1007, дитина [PERSON] з`являється на огляд в супроводі бабусі [PERSON] . Факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків письмово підтверджують громадяни [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сама [PERSON] надала письмову заяву, в якій повідомила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 04.03.2024 року № 1609/19, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.01.2024 року,

Outcome: approved