Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою [PERSON] 11.05.2021 року був укладений кредитний договір №2113135099686, за яким кредитодавець надав відповідачці кредит в сумі 5300 грн. з умовою його повернення з орієнтовним строком в 16 днів, граничним строком в 1 рік та з умовою сплати процентів за його користування в залежності від фактичного строку користування. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим даним кредитним договором перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір відступлення права вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим даним кредитним договором перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Однак всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснила погашення заборгованості. Так [PERSON] заборгувала загалом 102336,11 грн., з яких 5500 грн. сума боргу за кредитом та 97036,11 грн. сума боргу за відсотками. Отже, на підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» частину заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 44462 грн., з яких 5500 грн. сума боргу за кредитом та 38092,16 грн. сума боргу за відсотками, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача разом з позовною заявою подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Статтями\~43, 211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.178, ч. 4 ст.223, ч. 1 ст.280ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг №2113135099686, за яким кредитодавець надав відповідачці кредит у сумі 5300 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту був встановлений в 16 днів, граничний строк кредитування становив 1 рік (п. 1.9 договору). Договір передбачав нарахування процентів за користування кредитом в межах орієнтовного строку повернення кредиту\~2% в день, з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%, з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту\~на 1,38%, з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту\~на 2,65%. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим даним кредитним договором перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір відступлення права вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим даним кредитним договором перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача становить 102336,11 грн, з яких: 5300 грн - заборгованість за тілом кредиту; 97036,11 грн\~заборгованість за процентами. Така заборгованість розрахована в межа визначеного в п.1.9 договору граничного строку кредитування. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 43392,16 грн, з яких: 5300 грн - заборгованість за тілом кредиту; 38092,16 грн\~заборгованість за процентами. Із\~ст. 526 ЦК України\~слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ЦК України\~про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 43392,16 грн в межах заявлених позовних вимог. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. Також судом мають бути розподілені витрати позивача на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподіл таких витрат, суд виходить з наступного. Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду копією договору №02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги, заявкою на надання юридичної допомоги №637 від 02.01.2024 року, витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, копією платіжної інструкції від 10.01.2024 року. Згідно з ч.3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Крім того, відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що її складання не потребувало від фахівця у галузі права, будь-яких надмірних додаткових зусиль та знань, тому, як наслідок, сума витрат на її написання є значно завищеною, оскільки її обсяг становить 4 (чотири) двосторонніх аркушів, а також містить прохальну частина позову та перелік додатків до позовної заяви, виконання яких не потребує додаткового та надмірного інтелектуального навантаження. При цьому у самому тексті позову здебільше наведені норми чинного законодавства, використання яких є виключно типовим для даного виду цивільно-правових спорів, та процесуальні застереження, формулювання та наявність яких визначена нормами\~ЦПК України. У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, адже витрати часу на консультацію та написання позовної заяви у сумарній кількості 7 годин є завищеними, відтак сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги. Таким чином, суд вимушений констатувати, що позивачем не обґрунтовано у повній мірі розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З огляду на вищенаведене, суд вважає співмірним в даному випадку є стягнення на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп., з урахуванням складності справи та фактичного обсягу виконаних робіт. На підставі ст.ст.\~526;\~530\~ч.1; 1054 ч.1\~ЦК України\~та

Outcome: approved