Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

12 березня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Чугуївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В.\~з наступними вимогами: розірвати договір дарування посвідчений 03.10.2013 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2541, укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов якого [PERSON] подарував [PERSON] , а останній прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; розірвати договір дарування, посвідчений 03.10.2013 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2543, укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов якого [PERSON] подарував [PERSON] , а останній прийняв у дар земельну ділянку площею 0,1073 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 6321755300:01:002:0099. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що\~03.10.2013 між позивачем [PERSON] та його сином [PERSON] було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2541, відповідно до умов якого [PERSON] (дарувальник) передав, а [PERSON] (обдарований) безоплатно прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Із змісту договору № 2541 вбачається, що на приватизованій земельній ділянці площею 0,1073 га, кадастровий номер 6321755300:01:002:0099, розташований житловий будинок із шлакоблоку обкладений цеглою, зазначений в плані під літ. "А-1", житловою площею 78,7 кв.м., загальною площею 116,5 кв.м., та надвірні будівлі: сарай літ. "Б", погріб літ. "В", убиральня літ. "Г", гараж літ. "Д", колонка № 1, огорожа №№ 2, 3. Вказаний житловий будинок належав позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.2002 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В., реєстровий № 3673, зареєстрованого 10.01.2003 в Комунальному підприємстві "Зміївське бюро технічної інвентаризації" у реєстрову книгу № 9-926, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 36073970, виданим 01.11.2012 Комунальним підприємством "Зміївське бюро технічної інвентаризації". Оскільки на момент укладення договору № 2541 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі, його дружина - [PERSON] надала свою письмову згоду на вчинення вказаного правочину. Згідно із пунктом 9 Договору № 2541 позивач (дарувальник) та відповідач (обдаровуваний) підтвердили, що цей договір не носить характеру мнимого та удаваного правочину і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Дарування вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями відбувається одночасно з даруванням земельної ділянки площею 0,1073 га, кадастровий номер 6321755300:01:002:0099, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), але укладається окремим договором. У пункті 11 договору №2541 зазначено, що за згодою сторін зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом договір дарування може бути розірвано. При відсутності домовленості питання вирішуються у судовому порядку. 03.10.2013 на підставі договору №2541 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за відповідачем. Також, 03.10.2013), між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., реєстровий № 2543, згідно з яким позивач (дарувальник) передав, а відповідач (обдаровуваний) безоплатно прийняв у дар земельну ділянку площею 0,1073 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2 договору N? 2543 земельна ділянка площею 0,1073 га, що дарується, належала дарувальнику на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР № 107894, виданого 03.02.2003 Виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 19.11.2002 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області\~ Трубніковою В.В., реєстровий №3674, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7, кадастровий номер земельної ділянки - 6321755300:01:002:0099. На вищевказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, дарування якого відбувається одночасно з даруванням земельної ділянки, але укладається окремим договором. У пункті 4.4 договору № 2543 позивач (дарувальник) та відповідач (обдаровуваний) підтвердили, що цей договір не носить характеру мнимого та удаваного правочину і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Заява про надання згоди дружиною позивача, [PERSON] , на дарування земельної ділянки висловлена письмово та нотаріально засвідчена. Згідно із п. 4.7 договору № 2543 за згодою сторін зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом договір дарування може бути розірвано. При відсутності домовленості питання вирішуються у судовому порядку. 03.10.2013 на підставі Договору № 2543 право власності на земельну ділянку площею 0,1073 га, кадастровий номер 6321755300:01:002:0099, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за відповідачем. Позивач зазначає, що укладаючи вказані договори, хотів, щоб його рідний син, [PERSON] , [INFO] , проживав ближче до батьків та належним чином дбав про подароване йому майно - житловий будинок з надвірними будівлями і земельну ділянку. Проте, незважаючи на укладення між позивачем та відповідачем вказаних договорів дарування, останній після вчинення цих правочинів несподівано повідомив, що дар у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1073 га, кадастровий номер 6321755300:01:002:0099, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , при цьому повернув позивачу усі наявні правовстановлюючі документи на подароване майно. Крім того, подарований позивачем відповідачу житловий будинок та земельна ділянка, є єдиним нерухомим майном в якому позивач та його дружина мають зареєстроване та фактичне місце проживання, як станом на дату укладення договорів дарування так і на дату звернення до суду позивач із дружиною проживають в домоволодінні [ADDRESS] , постійно дбають про це майно, утримують його, тобто дар є збереженим. Крім того, лише позивачем, а не відповідачем, сплачуються усі рахунки за надані комунальні послуги, що підтверджується копіями відповідних квитанцій. Іншого житла, крім вказаного житлового будинку, у позивача немає. Таким чином, пов?язані з укладенням правочинів юридичні наслідки для сторін договорів дарування від 03.10.2013 №№ 2541, 2543 фактично не настали. У 2014 року відповідач виїхав за межі України на територію російської федерації, одночасно повідомивши, що бажання повертатися в Україну він взагалі не має оскільки планує отримати громадянство іншої країни. Також відповідач зазначив, що отриманий від позивача дар йому не потрібний, утримувати вказане майно та доглядати за ним він не збирається, відтак не заперечує щодо розірвання договорів дарування у добровільному порядку, однак, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, змоги приїхати в Україну для підписання додаткових договорів у нього немає. Таким чином, з моменту укладення вищевказаних договорів дарування до теперішнього часу відповідач жодним чином не дбав та не утримував належні йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку. Своїм відношенням до подарованого нерухомого майна відповідач створює загрозу безповоротної втрати дарунка, який має для позивача велику немайнову цінність, оскільки в це нерухоме майно було вкладено багато сил та праці. До того ж, у зв?язку з тим, що відповідач повертатися в Україну не бажає, для позивача та його сім?ї існує загроза втрати єдиного житла. Оскільки будь-якого іншого способу, як зазначає позивач, відновлення порушеного права наразі не існує, укладення додаткових договорів з відповідачем про розірвання договорів дарування неможливо через небажання останнього повертатися в Україну, відповідач (обдаровуваний) не дбає про подароване йому майно, створюючи загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для позивача (дарувальника) велику немайнову цінність, дарунок - житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,1073 га, кадастровий номер 6321755300:01:002:0099, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на цей час є збереженим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті 23.04.2024. 23.04.2024 належним чином повідомлені учасники в підготовче засідання не прибули. Представник позивача [PERSON] адвокат Гетьман О.М. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] до канцелярії суду надав заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та зазначив, що повертатися на територію України не збирається, також і не збирається користуватися подарованим нерухомим майном, а саме земельною ділянкою та житловим будинком, які розташовані в [ADDRESS] , договір дарування щодо яких було посвідчено нотаріусом 03.10.2013. Третя особа [PERSON] до канцелярії суду скерувала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, вважала позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Третя особа приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. до канцелярії суду скерувала листа відповідно до якого просила проводити розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 19 листопада 2002 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3673 [PERSON] , набуто у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано у КП Зміївському БТІ, запис в реєстровій книзі за № 9-926 від 10.01.2003 (а.с. 16). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 19 листопада 2002 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3674 [PERSON] , набуто у власність земельну ділянку площею 0,1072 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17). 03 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування, посвідчений 03.10.2013 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2541, відповідно до умов якого позивач (дарувальник) передав безоплатно у власність відповідача (обдарованого) житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,1073 га, кадастровий номер 6321755300:01:002:0099. Право власності відповідача [PERSON] на подарований будинок було зареєстровано 03.10.2013 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Лещенко Л.В., індексний номер витягу 10238352 (а.с. 12, 13). 03 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування, посвідчений 03.10.2013 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2543, відповідно до умов якого позивач (дарувальник) передав безоплатно у власність відповідача (обдарованого) земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1073 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6321755300:01:002:0099. Право власності відповідача [PERSON] на подаровану земельну ділянку було зареєстровано 03.10.2013 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Лещенко Л.В., індексний номер витягу 10238655 (а.с. 14, 15). Судом встановлено, що позивач разом з дружиною третьою особою [PERSON] зареєстровані та фактично проживають в будинку [ADDRESS] . Згідно частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції України та Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до вимог статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно положень частини 1 статті 718 Цивільного кодексу України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Відповідно частини 2 статті 719 Цивільного кодексу України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до норми частини 1 статті 722 Цивільного кодексу України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Таким чином, між позивачем та відповідачем у встановлених законом формі та порядку укладений договір дарування. При цьому, [PERSON] , як власник, подарованим майном не користується та не розпоряджається, не здійснює його утримання в належному стані. Позивачем зазначено, що відповідач, хоча і має зареєстроване місце проживання в належному йому на підставі договору дарування будинку, але фактично з 2014 року в ньому не проживає, та має фактичне постійне та зареєстроване місце проживання на території Російської Федерації, вказаний факт відповідачем в ході розгляду справи не спростовувався. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Правові підстави для розірвання договору дарування дарувальником, визначені частинами 1-3 статті 727 Цивільного кодексу України, а саме: дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив кримінальне правопорушення проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Позивачем в позові зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,1073 га, кадастровий номер 63217553000:01:002:0099, мають для нього, як для дарувальника велику немайнову цінність, оскільки у вказане майно ним було вкладено багато сил та праці, відповідач не дбає про подароване йому майно - будинок, чим створює загрозу безповоротної втрати дарунка, та в своє чергу втрати єдиного житла позивача та його дружини. При цьому, положеннями частини 4 статті 727 Цивільного кодексу України визначено умову, за наявності якої дарувальник може вимагати розірвання договору дарування у випадку виникнення підстав для його розірвання, а саме - якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. Як повідомлено позивачем та не спростовано відповідачем станом на дату звернення до суду з цим позовом майно яке є предметом договорів дарування є збереженими. Відповідач позовні вимоги визнав та просив розірвати раніше укладені 03.10.2013 договори дарування житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] , що вбачається з його письмової заяви поданої до суду 08.04.2024. Отже, оцінивши наведені у позовній заяві аргументи і надані докази, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позивачами доведено наявність умов для розірвання договорів дарування на підставі статті 727 Цивільного кодексу України в судовому порядку,\~а саме те, що дарунки мають для нього велику немайнову цінність, оскільки є його єдиним житлом, та з вини відповідача створено загрозу втрати цього дарунку, майно передане в дар є збереженим, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Таке рішення, на розсуд суду, окрім зазначеного вище, відповідає засадом розумності та справедливості. Оскільки, позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved