Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Юнекс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за кредитним договором №0.013.551.0620.ФО_К від 04 червня 2020 року у розмірі 20 498,33 гривень. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3 028 гривень судового збору. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 04 червня 2020 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0.013.551.0620.ФО_К, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 30 695,37 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором. Позичальник зобов`язався в порядку й на умовах п.п. 2.3, 2.4 Кредитного договору та пунктів 3.3.,3.4.,3.5.,3.6.,3.8.,3.9. Правил повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту щомісячно, шляхом сплати чергових платежів зі строком погашення кредиту - не пізніше 04 червня 2024 року. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером/платіжною інструкцією. Станом на 24 листопада 2023 року загальна заборгованість [PERSON] перед Товариством становить 20 498,33 гривень, в тому числі: заборгованість по поверненню кредитних коштів - 13 171,29 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями - 7 327,04 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованості за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Юнекс Банк». Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №0.013.551.0620.ФО_К від 04 червня 2020 року у розмірі 20 498,33 гривень та судових витрат, понесених при поданні позову до суду у розмірі 3\~028 гривень. Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача АТ «Юнекс Банк» не з`явився, проте у прохальній частині позову просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань, в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явився. Будь- яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання в відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 04 червня 2020 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0.013.551.0620.ФО_К на умовах, що зазначені у ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», що оприлюднені на офіційному сайті банку. Приймання позичальником даної пропозиції здійснюється шляхом укладення кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті банку. Приймання позичальником цієї публічної інформації відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати банку свої умови кредитного договору, який є договором приєднання відповідно достатті 634 ЦК України. Згідно з п.1.1. Договору [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 30 695,37 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Кредитним договором. Цільове призначення кредиту - споживчі потреби (п. 1.2. Договору). Вiдповідно до п. 1.4. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує: 1.4.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 10,0% річних. 1.4.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,00% (нуль процентiв) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору. 1.4.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 0,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Згідно з п. 2.1 Договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника в Банку за умови сплати Позичальником комісії, встановлених п. 1.4.2 цього Договору. Пунктом 2.3 Договору визначено, що для погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів Позичальником щомісячно до 25 числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, здійснюється внесення грошових коштів в сумі 1298,88 гривень. Згідно з п. 2.4 Договору погашення заборгованості за кредитом, комiсiї за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється банком за рахунок платежу, розмір та порядок внесення якого визначено в п.2.3. Договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №5293 від 04 червня 2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0.013.551.0620.ФО_К від 04 червня 2020 року відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 24 листопада 2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 20 498,33 гривень, в тому числі: заборгованість по поверненню кредитних коштів - 13 171,29 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 2 161,08 гривень та сума непогашеної комісії - 5 165,96 гривень. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань, не оплачував щомісячні платежі за кредитом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач [PERSON] не надав доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №0.013.551.0620.ФО_К від 04 червня 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 15 332,37 гривень, з яких: 13 171,29 гривень - заборгованість по поверненню кредитних коштів (тілу кредиту); 2 161,08 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] на користь Товариства суми непогашеної комісії в розмірі 5\~165,96 гривень, суд зазначає наступне. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно умов п. 1.4.3 кредитного договору №0.013.551.0620.ФО_К від 04 червня 2020 року за користування кредитом позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 0,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтентних платежів. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24 листопада 2023 року сума заборгованості зі сплати комісії складає 5 165,96 гривень. Банк, встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту не зазначив, за які саме послуги сплачується комісія. Відповідно до п. 4.4.1 Договору, позичальник має право одержувати від банку інформацію про заборгованість за кредитом, комісії за обслуговування, процентами та іншими платежами за цим договором. Відповідно до п. 4.4.5 Договору не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом. Договором передбачено право позичальника на отримання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена також ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Перелік послуг з обслуговування кредиту, за які справляється плата у вигляді комісії за обслуговування комісії Договір не містить, при цьому, щомісячна плата за обслуговування міститься у пункті 1.4.3 кредитного договору та у графіку щомісячних платежів. Відповідно до положень ч. 1 та 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи наведене, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги, перелік яких відсутній у Договорі, а отримання інформації щодо кредиту безоплатна відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», вказаний пункт кредитного договору є несправедливим. Вказане відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19. Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати комісії в розмірі 5 165,96 гривень необхідно відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 2 264,89 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial