Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Зміст позовної заяви У лютому 2024 року Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 09.02.2017 на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації перебувають діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які опинились в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері, [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків. У 2019 році діти вже вилучалися з родини у зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю. Два роки тимчасово проживали в Центрі соціальної реабілітації «Ковчег». 29.01.2020 до Деснянського районного суду міста Києва подано позов органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 01.07.2021 позов органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації залишено без задоволення. [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про повернення їй малолітніх дітей. Згідно з висновком Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.11.2021 № 102/02/38/6996 діти повернуті матері. З вересня 2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації почали надходити повідомлення з Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що вони мають велику кількість пропусків занять без поважної причини. Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з працівниками сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві та Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб неодноразово відвідувалась родина, проте потрапити до помешкання не виявилося можливим. На залишені запрошення з`явитися до служби матір дітей, [PERSON] , не реагувала. 14.02.2024 спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з представниками сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві та Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , де проживає родина [PERSON] . Під час відвідування в квартирі знаходився малолітній [PERSON] , [INFO] , без нагляду дорослих. Згодом повернувся неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Квартира перебуває в антисанітарних умовах, холодильник та газова плита не працюють, їжа відсутня. Діти не мають постільної білизни. Сплять на підлозі на брудному матраці. У помешканні присутній різкий неприємний запах, таргани, на підлозі фекалії. На момент відвідування родини місцеперебування матері дітей, [PERSON] , не відомо. Враховуючи побачене, спеціалістами служби спільно з сектором ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, представниками закладу охорони здоров`я та фахівцями із соціальної роботи Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служб була проведена оцінка рівня безпеки дитини згідно з пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов`язаної із захистом прав дитини» та у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дітей було прийнято рішення про негайне відібрання. Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, було прийнято розпорядження від 14.02.2024 № 151 «Про негайне відібрання дітей у матері». 14.02.2024 Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації проінформовано Деснянську окружну прокуратуру міста Києва про негайне відібрання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дітей. Представник позивача вказує, що оскільки є суттєві порушення прав неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , з боку їх матері, [PERSON] , а діти в силу свого віку, освіти та матеріального становища на даний час неспроможні самостійно захищати свої права в суді, невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо виховання негативно впливає на їх здоров`я та розвиток, визначення соціального статусу дітей - орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, звернувся з даним позовом до суду. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 19 квітня 2024 року представником позивача подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідачка повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки, яка повідомлена належним чином та не повідомила суду причини своєї неявки. Фактичні обставини справи, встановлені судом З свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.01.2020 та серії [NUMBER] від 24.01.2020, виданих Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з листом Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 271/16.5-10 від 24.01.2020 в актових записах про народження № 336 від 04.02.2020, [PERSON] , [INFO] , та № 3688 від 19.12.2013, [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти разом з матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Листом № 36 від 23.03.2023 Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому зазначає, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають пропуски навчальних днів та уроків на дистанційному навчанні без поважних причин. Класні керівники не можуть з`ясувати причину відсутності, бо мати хлопців [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. [INFO] шкільна комісія відвідала родину [PERSON] . Удома був [PERSON] , але двері комісії він не відчинив. Зі слів хлопця, його зранку у квартирі замкнула мати, а сама з меншим сином пішла на роботу. Після недовготривалої розмови з [PERSON] через замкнені двері комісія попросила, щоб мати [PERSON] терміново зв`язалася з класними керівниками або прийшла до школи. Матір хлопців і раніше неодноразово запрошували до закладу освіти для проведення бесіди щодо залучення дітей до навчання. 04.04.2023 спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з матір`ю дітей, [PERSON] проведено профілактично - роз`яснювальну бесіду, в ході якої роз`яснено про наслідки, які можуть трапитися у разі невиконання нею батьківських обов`язків щодо дітей, під підпис попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від їх виконання. Також [PERSON] надано письмові пояснення, в яких вона зобов`язується більше уваги приділяти дітям. 04.05.2023 Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва повторно звернулася листом № 63 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому вказує, що діти мають пропуски навчальних днів та уроків на дистанційному навчанні без поважних причин. Класні керівники не можуть з`ясувати причину відсутності, бо мати хлопців [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. 11.05.2023 під час рейду «Діти вулиці» спеціалістами Служби спільно з фахівцями Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб та інспектором СЮП Деснянського УП ГУНП у м. Києві було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . Двері в квартирі ніхто не відчинив. Залишено запрошення з`явитись до Служби, яке було проігнороване. [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. У листі № 81 від 01.06.2023 Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва вказує, що діти мають пропуски навчальних днів та уроків на дистанційному навчанні без поважних причин. Класні керівники не можуть з`ясувати причину відсутності, бо мати хлопців [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. 31.05.2023 класний керівник 7-В класу додзвонилася до [PERSON] . Хлопець повідомив, що гуляє па вулиці, а мама на роботі. Згідно з Актами обстеження житлових умов від 19.06.2023 та 21.06.2023 за адресою: [ADDRESS] двері в квартирі ніхто не відчинив. Відповідно до листа Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва № 119 від 11.09.2023, з 1 вересня 2023 року [PERSON] , [INFO] , відсутній на навчанні. Матір [PERSON] , [PERSON] , про пропуски навчання сина знає. З її слів [PERSON] щоранку виходить зібраний до школи, але до навчального закладу не доходить. У листі № 16 від 09.02.2024 Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва зазначено, що з початком другого семестру шкільна комісія неодноразово відвідувала родину, щоб поговорити з неповнолітніми та батьками (акти відвідування від 08.01.2024, 15.01.2024, 26.01.2024, 09.02.2024). 09.02.2024 о 07:45 після довготривалого стуку у двері квартири, [PERSON] , [INFO] , повідомив, що він удома сам і щойно прокинувся. Хлопець пообіцяв, що швидко збереться і прийде на перший урок, але прийшов на третій. О 09:09 соціальний педагог додзвонилася за номером телефону [NUMBER] . На дзвінок відповіла мати [PERSON] та повідомила, що наразі [PERSON] немає вдома. Також сказала, що [PERSON] , [INFO] , уже більше тижня не живе вдома, а проживає в якомусь селі зі своїм другом (точної адреси вона не знає). Директор школи інформує, що батьки повністю втратили контроль над вихованням хлопців та припускає, що через зловживання алкогольними напоями батьками, [PERSON] і [PERSON] проживають у квартирі, яка не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, діти потребують найпростіших гігієнічних процедур, стабільного режиму харчування та чистого одягу. У результаті цього в родині [PERSON] складаються несприятливі умови для виховання та розвитку дітей. Згідно з листом № 19 від 12.02.2024 Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва, 12.02.2024 [PERSON] , [INFO] , прийшов до школи вчасно. Адміністрація, класний керівник та соціальний педагог поспілкувались з учнем і з`ясували, що вихідні дні [PERSON] зранку до вечора провів на вулиці. Батьки в цей час були вдома в нетверезому стані. До школи [PERSON] прийшов голодним, у брудному одязі і вдягненим не по погоді. Хлопець не харчується вдома, бо немає чим. Його батьки не готують і не купують продукти харчування. У вихідні їв лише раз у старшої сестри [PERSON] . Також відомо, що у квартирі відключене світло за неоплату і незабаром з місць позбавлення волі повертається найстарший брат. Зі слів [PERSON] , [PERSON] у суботу повернувся додому, але 12.02.2024 до школи не прийшов. Відповідно до характеристики родини здобувача освіти 8-В класу [PERSON] , [INFO] , наданою Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва, [PERSON] не комунікабельний та не товариський. Намагається триматися осторонь у колективі. Конфліктів з однокласниками немає. Від учителів зауважень щодо поведінки не отримує. [PERSON] має неохайний зовнішній вигляд: голова не мита, одяг не завжди чистий з неприємним запахом. Хлопець не дотримується особистої гігієни. У 2022-2023 навчальному році [PERSON] навчався дистанційно, але на онлайн уроки виходив дуже рідко. Зі слів матері, [PERSON] , 2023-2024 навчальний рік [PERSON] збирався ходити до школи. У телефонній розмові вона обіцяла проконтролювати відвідування, але згодом повідомила, що він відмовляється ходити на навчання і вона не може вплинути на його рішення. На запрошення прийти до школи та поспілкуватись жінка відмовилася. З листопада 2023 року мати на зв`язок з класним керівником не виходить. Батько, [PERSON] , телефонував класному керівнику листопаді та грудні 2023 року двічі та цікавився, чи відвідує [PERSON] школу, а у січні телефонував у нетверезому стані, не розуміючи, кому телефонує. У першому семестрі 2023-2024 навчального року [PERSON] був у школі 5 днів у листопаді та 3 дні в грудні. У ці дні мав із собою лише рюкзак. Зошитів, ручок та іншого шкільного приладдя у нього не було. З бесіди з ним стало зрозуміло, що до школи приходив голодний. У другому семестрі 2023-2024 навчального року [PERSON] до школи не приходив. Класний керівник та соціальний педагог неодноразово відвідували родину [PERSON] вдома та проводили бесіди, щоб переконати хлопця ходити до школи. У квартиру їх не пускали, розмова проходила в коридорі, але через двері було видно безлад у квартирі та чути неприємний запах. Згідно з характеристикою родини здобувача освіти 4-В класу [PERSON] , [INFO] , наданою Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов Деснянського району міста Києва, в [PERSON] немає мотивації до навчання. Систематично не виконує домашні завдання. Навчальним приладдям забезпечений частково (не завжди має зошити, ручки). Часто пропускає школу без поважних причин. Іноді говорить, що його мама не відпускає до школи. [PERSON] проживає в повній сім`ї: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] та старший брат - [PERSON] . Батьки не беруть участі у вихованні хлопчика і не приділяють йому належної уваги. [PERSON] занедбаний: ходить у брудних речах, одягнений не по сезону. Часто скаржиться, що його вдома б`є старший брат. Хлопчик проживає у брудній квартирі з відключеною електроенергією. У квартирі електроплита, тому їжу ніхто не готує і [PERSON] голодний. Після уроків [PERSON] ніхто не контролює. Він ходить у літніх кросівках до пізнього вечора на вулиці. З його слів, не хоче йти додому. Контроль за дитиною з боку батьків відсутній. Вони зовсім не цікавляться навчанням сина, не реагують на зауваження класного керівника, адже постійно зловживають алкогольними напоями. У зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги клопотання Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 лютого 2024 року № 10223-555 прийнято розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 151 від 14.02.2024 про негайне відібрання дітей у матері, яким Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вказано здійснити заходи щодо негайного відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дітей. Відповідно до листа № 10223-565 від 14.02.2024 Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації повідомила Деснянську окружну прокуратуру міста Києва про негайне відібрання дітей, зазначивши, зокрема, що 14.02.2024 було відвідано родину [PERSON] , яка має на вихованні двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На момент відвідування в квартирі перебували діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час відвідування було з`ясовано, що батьки постійно перебувають в нетверезому стані. Продукти харчування відсутні, в квартирі антисанітарія, таргани, сморід. На підлозі в квартирі фекалії. Хлопці не харчуються вдома, бо не має чим. Батьки не готують і не купують продукти харчування. У квартирі відключене світло. Спеціалістами служби разом представниками сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у місті Києві та Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб, а також представниками швидкої допомоги здійснено оцінку рівня безпеки дітей та прийнято рішення помістити малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до медичного закладу з метою медичного обстеження. З наданих Органом опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації відео та фотоматеріалів, зробленими спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з представниками сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві та Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб 14.04.2024 під час виїзду за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що квартира перебуває в антисанітарних умовах, холодильник та газова плита не працюють, їжа відсутня, спальні місця не мають постільної білизни, на підлозі брудні матраци для сну дітей, в ванній кімнаті цвіль, в квартирі таргани, на підлозі фекалії. Відповідно до письмових пояснень неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , наданих Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вх. № 10223/812 від 14.02.2024, в квартирі відсутнє світло, дуже брудно, їжі немає. З 2022 року школу не відвідує, бо його погрожують там побити. Він влаштувався на роботу для того, щоб утримувати себе та брата. Мама постійно вживає алкоголь. Згідно з письмовими поясненнями малолітнього [PERSON] , [INFO] , наданих Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вх. № 10223/807 від 14.02.2024, в квартирі відсутнє світло, холодильник не працює, дуже брудно, бігають таргани, мама не годує та не доглядає, він ходить в брудних речах, мама постійно п`є горілку, його інколи годує сестра та мамина знайома. У листі Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Центр) № 069012-163 від 25.05.2024 зазначається, що відповідно до журналу відвідувань вихованців Центру та інформації, наданої психологами, мати [PERSON] жодного разу не відвідувала своїх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період їх перебування в Центрі. Мати, [PERSON] , не цікавиться станом здоров`я своїх дітей, умовами перебування та не бере участі в їх утриманні. Норми права та мотиви суду Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. За приписами ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Так, відповідно до п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України суд може постановити таке рішення у випадку, якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Як зазначається у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням («Савіни проти України», № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи «Валлова і Валла проти Чеської Республіки» (Wallova and Walla v. the Czech Republic), № 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і «Гавелка та інші проти Чеської Республіки» (Havelka and Others v. the Czech Republic), № 23499/06, п. 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу «К.А. проти Фінляндії» (K.A. v. Finland), № 27751/95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу «Мозер проти Австрії» (Moser v. Austria), № 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі «Валлова і Валла проти Чеської Республіки», пп. 73-76, та у справі Гавелка та інші, п. 61) (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. З матеріалів справи вбачається, що працівниками школи та органом опіки та піклування неодноразово проводилась робота з відповідачкою щодо корекції її поведінки відносно дітей, однак [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а умови проживання, якими [PERSON] забезпечує своїх дітей, є небезпечними для їх життя, здоров`я та розвитку. За таких обставин відібрання дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дітей та дасть можливість державі забезпечити нормальний розвиток та інтереси дітей. Слід зазначити, що за таких обставин відповідачка не втрачає щодо дітей прав та обов`язків, обумовлених походженням. Мати не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про повернення дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному їх вихованню. До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020року у справі № 328/2433/18 (провадження № 61-16140св19) та від 25 березня 2020 року у справі № 158/962/19-ц (провадження № 61-20750св19). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що наявні підстави для відібрання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, а тому позовні вимоги Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо судових витрат За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений відповідно положень Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved