Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Авансар» про стягнення безпідставно отриманих коштів. В позовній заяві посилався на те, що 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» грошові кошти за кредитним договором від 10.05.2016 року у сумі 43792, 20 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису та заяви стягувача Приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. було відкрито виконавче провадження № 68637228. Під час здійснення виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 15.02.2022 року було накладено арешт на кошти боржника [PERSON] 03.08.2023 року з карткового рахунку [PERSON] через рахунок Приватного виконавця Амельченко В.П. було стягнуто на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» 9447,74 грн. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18.07.2023 року виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. 08.09.2023 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку із визнанням судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач письмово звертався до відповідача з вимогу про повернення безпідставно набутих коштів, але відповіді на звернення не отримав. Безпідставно стягнуті з нього кошти відповідач в добровільному порядку не повернув. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 9447,74 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ТОВ «ФК «Авансар» відзиву на позов не надав. Третя особа приватний виконавець приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. письмових пояснень щодо позовної заяви також не надав. Інші заяви або клопотання учасниками справи суду не подавалися. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року у цивільній справі № 552/3486/23 позов [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Авансар» про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича №74775 від 31.05.2021 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 43792,20 грн. за кредитним договором №200341240 від 10.05.2016 року,\~укладеним між\~ [PERSON] \~та Публічним\~акціонерним товариством\~«Банк Михайлівський». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 1073,60 грн. Вказаним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року у цивільній справі № 552/3486/23 встановлено, що 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №74775 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором №200341240 від 10.05.2016 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] в розмірі 43792,20 грн. 15.02.2022 року приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. відкрито виконавче провадження №68637228 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 15.02.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68637228 з примусового виконання виконавчого напису № 74775, вчиненого 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (а.с.4, 8). Також постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 15.02.2022\~року у виконавчому провадженні № 68637228 накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] в межах суми звернення стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 48640,42 грн (а.с. 7). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 15.02.2022 року про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження №68637228 з примусового виконання виконавчого напису № 74775, вчиненого 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., у зв`язку з тим, що рішенням по справі №552/3486/23 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 74775 від 31.05.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню. В рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом № 74775, вчиненим 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., у вказаному виконавчому провадженні №68637228 з банківського рахунку [PERSON] на рахунок приватного виконавця Амельченка В.П. сплачено 9447,74 грн. Вказана обставина підтверджується квитанцією «Монобанку» №83СН-Р268-018М-716В від 03 серпня 2023 року (а.с. 6). Главою 83 ЦК України\~визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення\~статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3\~ст.1212 ЦК України положення\~глави 83 цього Кодексу\~застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Відповідно до частини 1 та 6\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису № 74775 від 31.05.2021 таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Авансар» коштів в розмірі 9447,74 грн. було безпідставним. Звернення позивача до відповідача з проханням повернути безпідставно одержані кошти залишено без задоволення. Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно одержаних коштів у розмірі 9447,74 грн. підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду позивач судовий збір не сплатив на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного, враховуючи, що судом позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved