Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

19.03.2024 [PERSON] в особі представника - адвоката Морозова Віктора Сергійовича звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2014 та до теперішнього часу він перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», обіймаючи посаду начальника цеху. Станом на 01.03.2024 утворилась заборгованість із заробітної плати за період з серпня 2022 по лютий 2024 в сумі 102\~198,92 грн. У зв`язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 102\~198,92 грн. Ухвалою суду від 20 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за адресою місця знаходження, про що свідчить підпис уповноваженої особи у поштовому повідомленні про отримання судових повісток, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)\~відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 01.01.2014 та до теперішнього часу позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», обіймаючи посаду начальника цеху, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с.\~6). Згідно копії довідки № 73 від 01.03.2024 року (а.с. 7), у відповідача перед позивачем існує заборгованість з виплати [PERSON] заробітної плати (після утримання податків та обов`язкових платежів), а саме: за серпень 2022 року 3470,09 грн, за вересень 2022 року 4098,25 грн, жовтень 2022 року 10124,30 грн, за листопад 2022 року 8333,30 грн, за грудень 2022 року 7040,93 грн, за лютий 2023 року 1609,36 грн, за березень 2023 року 9158,50 грн, за квітень 2023 року 9422,48 грн, за травень 2023 року 9969,19 грн, за липень 2023 року 4591,62 грн, за серпень 2023 року 6855,48 грн, за вересень 2023 року 7950,00 грн, за жовтень 2023 року 221,03 грн, за листопад 2023 року 1853,41 грн, за грудень 2023 року 8086,87 грн, за січень 2024 року 7107,81 грн, за лютий 2024 року 236,32 грн, а всього у сумі 102\~198,92\~грн. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 94 КЗпП та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Факт існування даної заборгованості відповідачем не заперечується, як і не заперечується безпосередньо сума заборгованості. Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, що складає 102198,92\~грн та підлягає стягненню на користь [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких підстав, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved