Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

31.01.2024 до суду надійшла позовна заява Самбірської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до [PERSON] , в якій позивач просить суд конфіскувати у власність держави дві земельні ділянки відповідача сільськогосподарського призначення. Судові витрати покласти на відповідача. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Самбірською окружною прокуратурою Львівської області за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом №774, 775 виданих 09.10.2015 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Комарницькою О.Й., відповідач [PERSON] , будучи громадянином рф, набув право власності на дві земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із кадастровими номерами 4625585100:07:000:0021 площею 0,5423 га, розташована на території Лімнянської сільської ради (за межами населених пунктів) Турківського (на даний час Самбірського) району Львівської області та 4625585100:01:013:0007 площею 0,2324 га, що розташована в с. Лімна Турківського (на даний час Самбірського) району Львівської області. 09.10.2015 [PERSON] зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на вказані земельні ділянки. Підставою внесення запису про державну реєстрацію права власності є свідоцтво про право на спадщину НАР084399, Р-№774 від 09.10.2015 видане приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Комарницькою О.Й. За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив її, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Суд своєю ухвалою від 02.02.2024 відкрив провадження у справі, визначив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. У підготовче засідання представник позивача прокурор Кричківський В.М. не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що у зв`язку з поданням відповідачем заяви про визнання позову, просить розгляд справи проводити в підготовчому судовому засіданні без участі прокурора, позовні вимоги просить задоволити. У підготовче засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Миньо М.М. не з`явилися, відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що він визнає позов, просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, прийняти рішення у справі в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, вирішити питання судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. 206 цього Кодексу. З урахуванням того, що відповідач визнав позов, про що особисто подав письмову заяву, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. З листів Управління СБУ у Львівській області від 25.10.2023 за №62/5/5-4410 та від 09.11.2023 за №62/5/5-4613 вбачається, що у власності у громадянина російської федерації (рф) [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , посвідка на постійне місце проживання, серія та номер [NUMBER] видана 14.05.2014 органом 4601 у Львівській області, країна громадянства: російська федерація) перебувають у власності наступні земельні ділянки із кадастровими номерами: 4625585100:07:000:0021 (площа (га): 0,5423; землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства), 4625585100:01:013:0007 (площа (га): 0,2324; землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства). З копії посвідки на постійне проживання РА ІН045893, така видана 14.05.2014 відповідачу [PERSON] , [INFO] , орган видачі 4601, місце проживання - [ADDRESS] . Як видно з копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 352950372 від 03.11.2023, що 09.10.2015 [PERSON] зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4625585100:07:000:0021 площею 0,5423 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 746887646255). З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 354360364 від 14.11.2023 видно, що 09.10.2015 [PERSON] зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4625585100:01:013:0007 площею 0,2324 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 746875046255). З листа Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області Самбірської окружної прокуратури Львівської області № 14.56/04-22-4828вих-23 від 27.11.2023 вбачається, що прокуратура повідомила Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, що в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Самбірського району встановлено факт порушення вимог ст. 81, 145 ЗК України громадянином рф [PERSON] , [INFO] , що проявилося у не відчуженні ним протягом року з моменту набуття у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення. А також, інформують, що неподання позову уповноваженим органом влади є підставою для звернення прокуратурою до суду з метою захисту інтересів держави. Як видно з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.12.2023 №10-13-0.4-429/90-23, Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомляє про неможливість подання позовних заяв щодо конфіскації земельних ділянок, у зв`язку з тим, що в Головному управлінні відсутнє фінансування в необхідному обсязі для сплати судового збору. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №116275 від 15.03.2012, такий видано [PERSON] , яка проживає в с. Лімна Турківський район Львівська область. Відповідно до плану меж земельної ділянки затвердженого начальником управління Держкомзему у Турківському районі Львівської області [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 4625585100:07:000:002, площа земельної ділянки становить 0,5423 га. Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №116277 від 15.03.2012, такий видано [PERSON] , яка проживає в с. Лімна Турківський район Львівська область. Відповідно до плану меж земельної ділянки затвердженого начальником управління Держкомзему у Турківському районі Львівської області [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 4625585100:01:013:0007, площа земельної ділянки становить 0,2324. З відповіді Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області від 24.11.2023 № 4601.3.7-14470/46.1-23 на запит Самбірської окружної прокуратури Львівської області №14.56/04-22-4494вих-23 від 03.11.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Лімна Турківського району Львівської області, документований посвідкою на постійне місце проживання серії [NUMBER] виданою 14.05.2014 органом 4601. Зареєстрований з 28.05.2014 за адресою [ADDRESS] . З заявою про оформлення набуття громадянства України до Головного управління не звертався. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2015, спадкоємцем майна [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,5423 га, яка розташована на території Лімнянської сільської ради (за межами населених пунктів) Турківського району Львівської області, кадастровий номер: 4625585100:07:000:0021, є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2015, спадкоємцем майна [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,2324 га, яка розташована на в с.\~Лімна Турківського району Львівської області, кадастровий номер: 4625585100:01:013:0007, є [PERSON] . Згідно з копією витягу №НВ-4600006352024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.01.2024, кадастровий номер земельної ділянки №4625585100:07:000:0021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1579,24\~грн. Згідно з копією витягу №НВ-4600006252024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.01.2024, кадастровий номер земельної ділянки №4625585100:01:013:0007, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4724,85\~грн. З повідомлення Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області №\~14.56/04-22-171ВИХ-24 від 12.01.204 вбачається, що Самбірська окружна прокуратура повідомила Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про те, що прокуратурою подається до суду позов в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до громадянина рф [PERSON] про конфіскацію двох земельних ділянок з кадастровими номерами 4625585100:07:000:0021 площею 04625585100:07:000:0021 та 4625585100:01:013:0007 площею 0,2324 га. Відтак, суд встановив, що між сторонами склались спірні правовідносини, які виникли з приводу порушення відповідачем ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81, 145 ЗК України при використанні ним як іноземцем прийнятих у спадщину земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яку він зобов`язаний був відчужити упродовж року після набуття права власності. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Закону України "Про державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, а саме: кадастровий номер, місце розташування, площа, цільове призначення (категорія земель), інформація про її власників. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Положення ст. 13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно з ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч.2 ст.\~81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч.\~2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме: така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно з ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" офіційним документом, який посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує їх право на проживання в Україні є посвідка на постійне або тимчасове проживання. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Лімна Турківського району Львівської області, документований посвідкою на постійне місце проживання серії [NUMBER] виданою 14.05.2014 органом 4601. Зареєстрований з 28.05.2014 за адресою [ADDRESS] . Із заявою про оформлення набуття громадянства України до Головного управління не звертався. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 352950372 від 03.11.2023, 09.10.2015 [PERSON] зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4625585100:07:000:0021 площею 0,5423 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 746887646255). Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 354360364 від 14.11.2023, 09.10.2015 [PERSON] зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4625585100:01:013:0007 площею 0,2324 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 746875046255). Однак, як встановлено судом, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні відповідачем зазначеної земельної ділянки. У даному випадку, порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідач [PERSON] порушив визначену ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземець не відчужив їх упродовж року після набуття права власності. На даний час він без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Львівській області (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №\~912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Підставою для представництва прокурором інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземцем - громадянином рф [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення, який не відчужив їх упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземцями. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземцем, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив таку, є підстави для її конфіскації у власність держави. Відповідач [PERSON] у поданій суду заяві позов визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, позивач довів підстави позову належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому за наявності законних підстав та доведеності позовних вимог, позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3028,00 грн. Решта 50% суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури.

Outcome: approved