Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Адвокат Нечипоренко Ж.М. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування на об`єкт незавершеного будівництва. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] є дочкою померлого [INFO] її батька [PERSON] . Позивач спадщину після смерті свого батька прийняла шляхом звернення до приватного нотаріуса Золотоніського нотаріального округу Співак М.А. із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту, внаслідок чого була відкрита спадкова справа №75/2021. До складу спадщини увійшла однокімнатна квартира [ADDRESS] . Перевіривши надані позивачем документи нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1138 від 14.12.2022р., яким посвідчено право на спадщину, що складається із вказаної квартири загальною площею 31.4 кв.м. Однак, за життя [PERSON] здійснив прибудову до належної частини приватизованої ним квартири та після проведення будівельних робіт Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації був виданий технічний паспорт від 01.11.2006р. на вказану квартиру, де в плані зазначені кімнати, а в характеристиці приміщення, вказана загальна площа, із приєднанням прибудови, розміром 53.7 кв. м. Під час оформлення своїх спадкових прав позивачем був виготовлений новий технічний паспорт, відповідно до якого квартира, що успадковується спадкоємицею, має загальну площу 58.2 кв.м. Позивачем було подано нотаріусу усі наявні документи, в тому числі і дозволи на будівництво вказаної прибудови, однак нотаріус повідомила позивача, що не має законної підстави видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на загальну площу 58.2 кв.м, оскільки прибудова не зареєстрована спадкоємцем, згідно норм чинного законодавства, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано на ту частину квартири, право власності спадкодавця на яку підтверджувалося відповідними документами. Позивач самостійно зверталася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Золотоніської міської ради із заявою про проведення реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме прибудови А1 та а3, розміром 4.0 на 6.0 кв.м. до вказаної вище квартири, однак 31.05.2023р. у проведенні вказаної реєстрації позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю відповідних документів, а саме витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Оскільки позивач не є власником чи замовником об`єкта незавершеного будівництва то, відповідно, вона позбавлена права на подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Таким чином позивач не має можливості оформити у встановленому законом порядку спадкове майно прибудову, що складається з частини А1 та а3, розміром 6.0*4.0 кв.м. до належної частини квартири [ADDRESS] , оскільки спадкодавець за життя не ввів її в експлуатацію та не оформив на неї право власності, а тому позивач вимушена звернутись до суду із позовом про визнання за нею майнових прав забудовника та право на подання декларації про готовність до експлуатації і в подальшому проведення реєстрації об`єкта незавершеного будівництва. За цих підстав, посилаючись на норми ст. 1216 ЦК України та правові висновки Верховного Суду позивач, через свого представника звернулась до суду із даним позовом. 03 серпня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано відповідачу строк на надання відзиву. Ухвалою суду від 04.12.2023р. підготовче провадження по даній справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Нечипоренко Ж.М. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів доданих до позову, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не надала. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, жодного разу в підготовче чи судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини другої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 30.06.2021), спадщину прийняла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №1138, видано 14.12.2022р. приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Співак М.А., спадкова справа №75/2021. До спадкового майна, що належало спадкодавцю та входить до складу спадщини відноситься: квартира [ADDRESS] . Квартира належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Золотоніської міської ради 26.04.2001р., зареєстрованого в Золотоніському відділку ЧООБТІ в реєстровій книзі №57, №7879, у спільній сумісній власності з матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав і помер. Свідоцтво видано на квартиру, загальною площею 31.4 кв. м, житловою площею 22.7 кв.м, що розташована на першому поверсі двоповерхового будинку. Як вбачається із поданих до матеріалів справи доказів, [PERSON] та [PERSON] за свого життя оформили дозвіл на виконання будівельних робіт, що стверджується рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 14.04.2005р. за №210, та відповідним дозволом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю №37 від 21.04.2005р., згідно з якими [PERSON] та [PERSON] виданий дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва прибудови 4.0*6.0 для збільшення житлової площі по [ADDRESS] . До вищезазначеного дозволу видано проект будівництва господарсько-побутових приміщень від 21.04.2005р. де в п. 4 зазначено, що на земельній ділянці дозволяється побудувати господарсько-побутові приміщення в складі прибудови до житлового будинку , розміром 4.0*6.0 метри, збільшення житлової плоші. Будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося на земельній ділянці, площею 0,9265 га, що знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №141554, що належить ОСББ «Надія Олександра Губенка», відповідно до якого земельна ділянка призначена для обслуговування багатоквартирного житлового будинку. 01.11.2006р. Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації був виданий технічний паспорт № [NUMBER] від 01.11.2006р. на квартиру [ADDRESS] . Згідно даного технічного паспорту загальна площа квартири із приєднаною прибудовою становить 53.7 кв.м, житлова площа 33.8 кв.м. 24.10.2022р. позивачем був виготовлений новий технічний паспорт під реєстраційним № [NUMBER] :7310-0692-5268-7439 на вказану квартиру, відповідно до якого загальна площа квартири становить 58.2 кв.м. При цьому згідно даних техпаспорту квартира складається з квартири під літ. А.2, а також житлової прибудови під літ. А1 та прибудови під літ. а3. За результатами звернення позивача до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, позивачу було видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на вказану квартиру, площею 31.4 кв.м, при цьому згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №317714952 від 14.12.2022 вказані додаткові відомості про об`єкти квартири, а саме А1 та а3 як самочинно побудована реконструкція квартири, дозвільні документи не надано. Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 31.05.2023р. за №67818512, відмовлено позивачу у проведенні державної реєстрації права на нерухоме майно (прибудови), оскільки було збільшено площу квартири, без відповідних документів, а саме витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Відповідно до чинного законодавства, для отримання витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва необхідно подати документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів , однак позивач не є власником і замовником об`єкта незавершеного будівництва, то, відповідно, позбавлена права на подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Як вбачається зі змісту заявлених позивачами вимог, предметом судового захисту є право позивача на перехід в порядку спадкування тих прав, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Отже, предметом судового дослідження є обставини щодо наявності у позивача, як спадкоємця першої черги, права спадкування на об`єкти забудови, зведені за життя забудовником, [PERSON] , на земельній ділянці виділеній для будівництва і обслуговування. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пункт 8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" передбачає, що якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 359/9695/17 (провадження № 61-49133св18). За нормами чинного законодавства визнання права власності в порядку спадкування на недобудований нерухомий об`єкт є не можливим, однак можливо визнати за спадкоємцем майнові права забудовника як такі, що входять до складу спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У постанові Верховного Суду від 12.08.2019р. у справі №607/9408/16 містяться висновки про те, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Верховний Суд у постанові від 01.04.2020р. у справі №707/1803/16 вказав, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У даній справі факт прийняття позивачем спадщини стверджується вказаними вище доказами. Згідно зі статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Отже, за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок (прибудову) не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. На підтвердження цього свідчить той факт, що спадкодавець виготовив будівельний паспорт на будівництво вказаної прибудови та отримав в подальшому технічний паспорт. Крім того, у постанові Верховного Суду у справі №372/4235/19 від 04.06.2022р. вказано, що незначні відхилення від проекту, не можуть свідчити про втрату спадкоємцем прав забудовника, зокрема, за умови перебудови та приведення характеристик забудови до існуючого проекту або внесення у встановленому порядку змін до нього. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину позбавляє спадкоємця за законом можливості вільно розпоряджатися майном. В даному випадку спадкодавець здійснив реконструкцію нерухомого майна на спеціально відведеній земельній ділянці, жодні права будь-кого із інших осіб не порушуються так як наявні нотаріально посвідчені заяви сусідів, які надали згоди на проведення реконструкції вказаної квартири, спадкодавцем отримані відповідні дозволи на проведення реконструкції. Так як за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємців переходять лише визначені права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємці після оформлення права забудовника за рішенням суду у спадковому порядку повинні здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, а саме, введення в експлуатацію об`єкту та реєстрація права власності на нерухоме майно. Отже, враховуючи той факт, що позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (житловий будинок і земельні ділянки) остання змушена звертатися до суду, для реалізації свої спадкових прав. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» то із відповідача,

Outcome: approved