Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява (уточнена) [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування, стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка є рідною матір`ю відповідача [PERSON] та рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Окрім доньки Лілії, відповідачка має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , один з яких є повнолітнім, другий проживає окремо, з батьком. Майже через два місяці з моменту повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, позивачка разом з відповідачкою та дітьми виїхали з м.Гуляйполе та оселилися у м.Запоріжжі. Відповідачка, яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , проживає окремо та ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її життям, із донькою не спілкується, не проявляє до неї материнської турботи, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. Вказане свідчить про те, що відповідачка свідомо ухиляється та самоусунулася від виконання материнських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки. 30 червня 2023 року Службою у справах дітей Запорізької міської ради було видано наказ №819, яким тимчасово влаштовано неповнолітню [PERSON] , [INFO] в родину [PERSON] [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , до прийняття рішення про її влаштування. Враховуючи викладене, позовні вимоги просить задовольнити. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2024 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Неткал О.М., які про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Також зазначив, що витрати на надання правничої (правової) допомоги, понесені у даній справі, заявлятись до стягнення з відповідачки не будуть. В судовому засіданні 25.03.2024 року позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Середа Д.М., які про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від представника відповідачки надійшла заява про розгляд справи за його та відповідачки відсутності, рішення просить винести на розсуд суду. При цьому, 09.01.2024 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог. 25.03.2024 відповідачка [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що вона визнає позовні вимоги, але заперечує щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу. Представник третьої особи органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району Шустер О.В., яка про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення у справі просить прийняти з урахуванням інтересів дитини. В судовому засіданні 25.03.2024 неповнолітня [PERSON] пояснила, що відповідачка є її матір`ю. Вона проживає з бабусею [PERSON] та тіткою [PERSON] . Пояснила, що [PERSON] її вихованням не займається, речі та продукти не купляє, гроші ні їй, ні бабусі не дає, все це роблять бабуся та тітка. Відносини в неї з мамою погіршились з весни 2023 року, вони спілкуються дуже рідко. Вважає, що необхідно позбавити маму батьківських прав. Свідок [PERSON] 25.03.2024 суду пояснила, що позивач її тітка, відповідачка - двоюрідна сестра. Позивач та неповнолітня [PERSON] проживають у неї. Відповідачка деякий час проживала в сусідньому будинку, вела асоціальний спосіб життя, пила, вихованням доньки не займалась, до дитини не приходила, матеріально не утримувала, не цікавилась її життям. Свідок [PERSON] 25.03.2024 суду пояснила, що позивач її рідна сестра, відповідачка - племінниця. Вона приїжджала до позивача приблизно 2 рази на тиждень і жодного разу не бачила, щоб [PERSON] приходила до дитини. Відповідачка, навіть, на день народження до доньки не прийшла. Відповідачка зловживала алкоголем, дитині не допомагає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.03.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Позивачка [PERSON] є рідною матір`ю відповідачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторним) [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , а також рідною бабою [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] має ще двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] [INFO] , відповідно до Розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 21.02.2023 року №90р. Вказані обставини сторонами не оспорюються та в силу вимог частини першої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Дитина [PERSON] на даний час проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що встановлено довідкою від 27.04.2022 про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб, актом та актом обстеження умов проживання від 30.06.2023 та актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 30.06.2023. За вищевказаною адресою дитині створені належні умови проживання. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Запорізької міської ради за №819 від 30.06.2023, неповнолітню [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано в родину [PERSON] [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , до прийняття рішення про її влаштування. 07 липня 2023 року наказом №843 Службою (управлінням) у справах дітей було вирішено взяти на облік дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (скоєння психологічного насильства над дитиною), неповнолітню [PERSON] , [INFO] . 24 лютого 2024 року від третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , оскільки остання неналежно виконує своє батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини та відповідачки, та такими, що відповідає інтересам дитини. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачкою своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Крім цього, у розглядуваному випадку втручання у гарантоване відповідачу статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до його сімейного життя здійснено згідно із законом, таке втручання не суперечить законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8 Конвенції. Разом з тим, ч.1 ст.206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка позов визнає, про що свідчить її заява від 25.03.2024. Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. З огляду на вказані положення матеріального права, суд вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідачки аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 183, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується вимоги про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] та призначити [PERSON] , [INFO] , її опікуном, а також стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Статтею 243 СК визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У ст.ст.58, 59 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, а піклування - над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Відповідно до 4 ст.60 ЦК, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 ЦК опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки. Подання органу опіки і піклування про призначення неповнолітній [PERSON] , [INFO] , піклувальника до суду не надходило. Натомість орган опіки та піклування надіслав на адресу суду заяву, з якої вбачається, що у частині встановлення опіки/піклування - не може надати висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки зазначена громадянка не перебуває на обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як кандидат в опікуни/піклувальники. Згідно з п.22 ч.1, п.24 ч.1 п.35 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»: п. 22 «Рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові дитини, дата народження, обставини, за яких вона залишилась без батьківського піклування, документи, які підтверджують ці обставини, та форма влаштування дитини». Частина 1 пункт 24 «Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям: батьки яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду». Частина 1 ст. 35 «Після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу)». Зважаючи на чинне законодавство України, опіка (піклування) встановлюється після набуття дитиною статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Статус дитини, позбавленої батьківського піклування буде наданий рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради (на сесії) після надання всіх документів (зокрема рішення суду про позбавлення матері батьківських прав, яке набрало законної сили). Виходячи з вищевикладеного, заява в частині вимог призначення опікуна не може бути задоволена. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову на підставі закону була звільнена від сплати судового збору про стягнення аліментів, та сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 гривень за вимогу про позбавлення батьківських прав, яка була визнана відповідачкою та1073,60 гривень за вимогу про встановлення опіки та піклування, в задоволення якої відмовлено, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень за вимогою про стягнення аліментів та за вимогою про позбавлення батьківських прав на користь позивачки підлягає стягненню 50% сплаченого нею судового збору; інші 50% сплаченого позивачкою судового збору за даною вимогою підлягають поверненню позивачці Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області. На підставі викладеного,

Outcome: partial