Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свою заяву обґрунтовував тим, що наразі він є головним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою:, [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, відповідач відповідачі вже більше 10 років (десяти років) не проживають за вищевказаною адресою, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вони не цікавиться та не користуються. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивача, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили. Вони самостійно з різних причин змінили місце свого проживання. Ухвалою судді від 14.12.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні 27.02.2024 були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що відповідачі за вказаною адресою не проживають, не з`являються більше 10-ти років, квартирою не цікавляться. Позивач в судовому засіданні, будучи допитаним як свідок, підтвердив всі обставини, викладені в позові, зазначив, що відповідачі втратили за своєю волею зацікавленість до спірної квартири, протягом багатьох років в ній не проживають, не несуть витрат, пов`язаних із її утриманням, перешкод у користуванні приміщенням він ніколи не чинив. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, зазначив, що за адресою [ADDRESS] не проживає, оскільки має основне місце в м. Ладижин. За вищевказаною квартирою не має майна, вже більше 10-ти років не користується квартирою, і з власної ініціативи змінив своє місце проживання. Між ним та сторонами по справі не має спору щодо даного майна. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, зазначив, що його майна у квартирі за адресою [ADDRESS] немає, він забезпечений іншим житлом тому даною квартирою не користується. Між ним та сторонами по справі не має спору щодо даного майна. Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач), є головним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру отримано батьком сторін [PERSON] на підставі рішення Виконкому Обухівської районної ради депутатів трудящих від 21 червня 1976 року за №1971 (ордер №4624 від 28 червня 1976 року виданий Виконавчим комітетом Обухівської районної ради депутатів трудящих виданий на квартиру [ADDRESS] , тепер [ADDRESS] ). Батьки сторін - [PERSON] та [PERSON] померли, про що є відповідні свідоцтва про смерть. Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб за № 4111 від 31.10.2023 року, виданої відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади міста Обухівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, як зазначено у позові та визнається відповідачами у їх заявах, відповідачі вже більше 10 років (десяти років) не проживають за вищевказаною адресою, що підтверджується зокрема актом про не проживання, хоча фактично залишаються зареєстрованим в даній квартирі. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вони не цікавиться та не користуються. Як встановлено судом, перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили. Вони самостійно з різних причин змінили місце свого проживання, а саме [PERSON] переїхав жити окремо у батькову хату, що розташована за адресою: [ADDRESS] ще у 2010 році після смерті матері [PERSON] . А [PERSON] у 2015 році переїхав жити разом із своєю сім`єю до [ADDRESS] у власне житло. За період з червня 2010 року відповідач [PERSON] без поважних причин жодного разу не з`являвся у квартирі [ADDRESS] , де проживає позивач. За період з вересня 2015 року відповідач [PERSON] без повалених причин жодного разу не з`являвся у квартирі [ADDRESS] , де проживає позивач. Як вказує\~позивач,\~жодної приватної\~кореспонденції на\~ім`я відповідачів\~за період\~починаючи з\~2000 року і\~по сьогоднішній\~день на\~адресу:\~ [ADDRESS] не надходило. Між нами сторонами не досягнуто згоди щодо добровільного зняття з реєстрації відповідачів за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об`єктивно порушуються права позивача, тому він звернувся за захистом свої інтересів до суду. Вказана квартира на даний час не приватизована, тобто відноситься до державного житлового фонду, в розумінні статті п`ятої Житлового кодексу Української PCP (далі - ЖК Української PCP), та перебуває у віданні Обухівської міської ради. Згідно з 4.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Чинним законодавство передбачено, що наймач житлового приміщення має право користуватися квартирою на підставі договору найму житлового приміщення. У разі відсутності договору найму немає законних підстав для проживання в житловому приміщенні, а отже, немає й законних підстав для реєстрації його місця проживання в цій квартирі. Не зняття відповідача з реєстрації свого місця проживання створює суттєві перешкоди для головного квартиронаймача, в тому числі щодо оплати комунальних послуг. Договору піднайму житлового приміщення між відповідачем та позивачем ніколи не укладалось, а також не було усної домовленості стосовно умов проживання чи перебування на реєстрації за вищезгаданою адресою. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що відповідачі відсутні спірній квартирі без поважних причин понад один рік, витрати\~\~по утриманню жилого приміщення не сплачують, добровільно залишив житлове приміщення відмовляються, оскільки доказів примусового їх виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачами щодо збереження за ними права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.\~ Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved