Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . 10.01.2023 року мати позивача склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповідала позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0847 га. 01.12.2023 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рикової Т.В. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало матері. 01.12.2023 року Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В постанові вказано, що відсутній факт прийняття спадщини (пропуск строку прийняття спадщини) та розбіжності у прізвищі спадкоємця Скрєкотень та спадкодавця Скрекотень. Позивач зазначив, що не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, так як не знав що її потрібно подати в шестимісячний термін після смерті матері. Вважає, що пропустив строк з поважних причин. Отже з урахуванням вищевикладеного просить суд визнати строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущеним з поважних причин; визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у вигляді домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0847 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] при розгляді справи присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити з мотивів, викладених у ньому. Представник відповідача Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. Відзив на позовну заяву не надав. Від третьої особи Державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикової Т.В. на виконання ухвали від 12 лютого 2024 року надано копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Пояснень на позов не надано. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач є юридичною особою, повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, неодноразово в судове засідання не з`явився, правом подання відзиву не скористався, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З письмових матеріалів справи встановлено, що 03 червня 1962 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення шлюбу дружина взяла прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.06.1962 року (а.с.14). [INFO] народився [PERSON] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.1963 року ( а.с.15). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) серія [NUMBER] від 27.05.2022 року (а.с. 13). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) серія [NUMBER] від 18.05.2023 року (а.с. 12). За життя [PERSON] була власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 1987 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-4159, посвідченим приватним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рукавіциною Н.В. (а.с.7-10). Також, за життя [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 0,0847 га. за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на землю, виданого на підставі рішення Виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів № 412/1 від 10.09.1997 року № 78 від 10.02.1999 року для обслуговування житлового будинку (а.с.11, 11 зворот) За життя [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.18-19). Дослідивши копію спадкової справи № 527/2023 після [PERSON] , померлої [INFO] , судом також встановлено, що 28 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.42). Інші спадкоємці майна, що залишилось після смерті [PERSON] відсутні. Постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. від 01 грудня 2023 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутній факт прийняття спадщини (пропустив строк прийняття спадщини, крім того, виявлені розбіжності у написанні прізвища спадкоємця та спадкодавця та рекомендовано звернутись до суду з приводу визначення додаткового строку, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.17, 47). За відомостями, які містяться в реєстрі територіальної громади Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради міста Кривий Ріг (Довідка № 26464 від 28.11.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 13.08.1987 року по 18.05.2023 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). На дату смерті [PERSON] [INFO] зареєстровані особи за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с.43, 44 зворот). Згідно копії паспорту [PERSON] , [INFO] , з 31.07.1987 року по теперішній час останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Позиція суду та застосовані норми права Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3\~ст.1223 ЦК України. Відповідно до положень\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на час вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У частині першій статті 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина друга статті 1269 ЦК України). Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей (пункти 3.3, 3.6 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , кінцевий строк подання заяви на прийняття спадщини 18 листопада 2023 року. Із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 28 листопада 2023 року. Законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові Верховного Суду в справі № 681/203/17-ц зазначено, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Згідно копії паспорту [PERSON] , [INFO] , з 31.07.1987 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Суд приходить до висновку про поважність причин пропуску [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] позивач проживав окремо, крім того пропущений строк є незначним, дев`ять діб, своєчасно не звернувся до нотаріальної контори у зв`язку із воєнним станом в Україні, в подальшому заяву подав, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії постановою від 01 грудня 2023 року у зв`язку із пропуском строку на звернення, крім того, відповідач не заперечує з приводу задоволення позовних вимог, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі неповнолітніх, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом та заповітом після смерті [PERSON] . Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у разі доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18, 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 , від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 , від 22 грудня 2021 року у справі № 703/4978/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. З огляду на встановлені обставини, враховуючи свободу заповіту, дотримуючись захисту прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що наявні правові підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено позивачем із об`єктивних, поважних, незалежних від нього причин, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини два місяці. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved