Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 27.11.2020 року з відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис № 1408. Від шлюбу сторони мають дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітнім. Спільне життя з відповідачкою не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я розпалась, шлюбні відносини припинені. Малолітній син вже більше півроку проживає разом із позивачем. Позивач просить суд шлюб розірвати, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] \~ залишити\~проживати з\~ батьком [PERSON] , [INFO] , на його самостійному вихованні та утриманні та встановити факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 29.03.2024 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті відповідачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. \~\~\~Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.11.2020 року Чернівецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис № 1408. Від шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені з 2023 року. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини. Згідно довідки закладу дошкільної освіти № 29 від 25.01.2024 року [PERSON] приймає активну участьу вихованні дитини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З цих підстав позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини, необхідний позивачу для захисту її прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявником доведений факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved