Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання подружжя та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування поданого позову в частині вимог про встановлення режиму окремого проживання подружжя зазначив, що 09.05.2023 між сторонами у справі був укладений шлюбі, зареєстрований Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини між подружжям поступово погіршились, у результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Спроби примирення не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя, наразі вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Оскільки відповідачка має намір виїхати за кордон позивач вважає за доцільне встановити режим окремого проживання. Вирішити вказаний спір позасудовим шляхом неможливо, тому просить суд встановити для подружжя [PERSON] та [PERSON] режим окремого проживання. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.02.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26.02.2024 заявлені позивачем позовні вимоги роз`єднані, зокрема виділені позовні вимоги про встановлення режиму окремого проживання подружжя. Справа за виділеними позовними вимогами ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.02.2024 прийнята до провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 25.03.2024 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] під час судового розгляду позов підтримав та просив суд його задовольнити. Додатково пояснив, що між ним та відповідачкою відносини суттєво погіршились, приблизно з листопада 2023 року вони проживають окремо та не підтримують стосунки як подружжя. [PERSON] змінила місце свого проживання та живе зі своїми батьками, бачаться та спілкуються рідко. Оскільки такі відносини не відповідають подружнім стосункам з метою захисту своїх прав та інтересів вважає за доцільне за таких обставин встановити у судовому порядку режим окремого проживання подружжя. Представник позивача адвокат Поліщук А.Ю. позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Суду надала заяву, якою позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, просила суд проводити розгляд справи у її відсутність. Заслухавши позивача та його представника, ураховуючи визнання позову відповідачкою, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини сторін стосуються правовідносин щодо шлюбу, прав та обов`язків подружжя, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до часини першої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Принцип добровільності шлюбу, закріплений у статті 24 СК України, передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства, встановлена державна реєстрація шлюбу (ч. 1 ст. 27 СК України). До правових наслідків шлюбу статтею 36 Сімейного кодексу України законодавцем віднесено виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. На підставі статті 120 Сімейного кодексу України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: 1) майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Пленум Верховного Суду України п.12 постанови № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням руду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 09.05.2024 зареєстрували шлюб. Вказаний шлюб зареєстровано Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що під час розгляду справи підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 78. Ураховуючи, що позивач та відповідач наразі спільно не проживають та не підтримують стосунки як подружжя, відповідачка [PERSON] має намір виїхати на тимчасові заробітки за кордон, що визнано сторонами під час розгляду справи та в силу положень ст. 82 ЦПК України звільнено від доказування, а також з метою вжиття заходів для збереження сім`ї, що може мати позитивні наслідки для їх спільної дитини та подальшого відновлення повноцінних шлюбних стосунків, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved