Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості: за Кредитним договором № 15538-07/2022 в розмірі 20000,00 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 3407715051/711419 в розмірі 15500,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі - 35500,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 28.07.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ) та [PERSON] укладено кредитний договір № 15538-07/2022. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 13012023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20000,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 15000,00 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 13012023 у розмірі 20000,00 грн. 27.07.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі по тексту - первісний кредитор ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА») та відповідачем укладено кредитний договір № 3407715051/711419. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15500,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 11500,00 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 3407715051/711419 у розмірі 15500,00 грн. Таким чином, позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором, нарахованою відповідно до умов кредитного договору та ст. 625 ЦК України. Ухвалою суду від 29.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Від відповідача [PERSON] до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що останній отримав копію ухвали разом з позовною заявою та додатками до неї. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Обґрунтовуючи судове рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 (серія А, № 303А, п. 2958), згідно з яким Суд повторює, що відповідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1-3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 28.07.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 15538-07/2022, згідно з умовами якого позичальник [PERSON] отримав фінансовий кредит у розмірі 5000 грн 00 коп. та зобов`язався повернути кредит та платити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 21.08.2022. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору № 15538-07/2022). Відповідно до п. 2.4. Договору № 15538-07/2022 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування і сплата процентів проводяться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 4.3. Договору № 15538-07/2022 у разі, якщо Клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку до цього Договору, проценти, передбачені в п. 2.3. цього Договору, продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Відповідно до п. 6.1. Договору № 15538-07/2022 Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з копії зазначеного договору, позичальник використав електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) W3175. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13012023, відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за плату, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення кредитних зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023: боржник - [PERSON] ; номер кредитного договору -15538-07/2022; сума заборгованості за основною вимогою - 5000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 15000,00 грн; сума заборгованості за пенею - 0,00 грн; сума заборгованості разом - 20000,00 грн. При зверненні з позовом до суду позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено, що відповідач [PERSON] не належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № 15538-07/2022, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 20000,00 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 27.07.2021 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем укладено кредитний договір № 3407715051/711419. Згідно з умовами Договору про надання фінансового кредиту № 3407715051/711419 [PERSON] отримав фінансовий кредит у розмірі 4000 грн 00 коп. Строк користування кредитом - 25 днів. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію". За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Як вбачається з копії зазначеного договору, позичальник використав електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) R63842. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення кредитних зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022: боржник - [PERSON] ; номер кредитного договору - 3407715051/711419; сума заборгованості за основною вимогою - 4000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 11500,00 грн; сума заборгованості за пенею - 0,00 грн; сума заборгованості разом - 15500,00 грн. При зверненні з позовом до суду позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено, що відповідач [PERSON] не належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 3407715051/711419, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 15500,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11500,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Умови кредитного договору, на яких укладають двосторонні правочини з відповідачем, є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Враховуючи зміст Кредитного договору № 15538-07/2022 та Кредитного договору № 3407715051/711419, суд дійшов висновку, що вони укладені відповідно до чинного законодавства, підписані за допомогою електронних підписів відповідача. Відповідач здійснив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредитів від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», тобто, він самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами договорів, після чого проявив намір вступити з фінансовими установами в договірні відносини на умовах, визначених Правилами. Сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів. Саме відповідач ініціював укладення таких договорів. Частинами 1 та 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок: повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526, 530 ЦПК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитними договорами є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір згідно зі статтею 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved