Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу. Свої вимоги позивач аргументує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз», з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз» здійснює розподіл природного газу споживачам в межах відповідної території Вінницької області на підставі ліцензії, виданої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 № 811. Отже, АТ «Вінницягаз» є оператором газорозподільної системи, що надає послугу розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності, в тому числі в межах території, де знаходиться нерухомість відповідача, а відтак є надавачем комунальних послуг в розумінні\~Законів України «Про житлово-комунальні послуги»\~та «Про ринок природного газу». Вказує, що Типовий договір розподілу затверджуються\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу»\~і Кодексу газорозподільних систем. На виконання Ліцензійних умов, а також вимог Закону про ринок природного газу та Кодексу газорозподільних систем AТ «Вінницягаз» розміщено на власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу за посиланням https://vn.dsoua.com/ua/services/pidkljuchitі-gaz/distribution-terms?page=2 та опубліковано в друкованому виданні в межах територіальної ліцензованої діяльності, а саме в газеті «Вінниччина» від 23.12.2015. Укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ, мати документально підтверджене споживання природного газу. Зазначає, що відповідач є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу, оскільки: будинок відповідача (об`єкт споживання послуг розподілу природного газу) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи AT «Вінницягаз», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок, який зазначено вище, та відповідач здійснює фактичний відбір газу, що підтверджується наростаючою зміною показників лічильника газу по його особовому рахунку, відображеному у сформованій довідці фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу. А відтак, відповідач, здійснюючи зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу - акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу. Відповідач не звертався до позивача з заявою про припинення розподілу природного газу, що підтверджує факт використання ним послуг з розподілу природного газу, наданих АТ «Вінницягаз». Як вбачається з Довідки фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу по особовому рахунку відповідача, послуги з розподілу природного газу споживачем приймаються, однак не оплачуються. В свою чергу, споживання природного газу також підтверджує факт надання йому послуг з розподілу природного газу, та є підтвердженням акцептування відповідачем Типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам. Вказує, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Зазначає, що станом на 01.08.2023 заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 1619,73 грн. Тому, позивач звернувся з даним позовом до суду, яким просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз», вищевказану заборгованість у загальній сумі 1619,73 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 гривень. Ухвалою Погребищенського районного суду від 31.10.2023 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз» Приданчук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку (а. с. 56, 70, 82). Відзив не подав. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу з відповідним обсягом споживання та станом на 01.08.2023 має заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 1619,73 грн., про що свідчить довідка фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу по особовому рахунку (а. с. 12), довідка про фактичний обсяг споживання природного газу по о/р № [NUMBER] за період з 01.10.2020 по 30.09.2021 (а. с. 13) та довідка про фактичний обсяг споживання природного газу по о/р № [NUMBER] за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 (а. с. 14), які містять інформацію (відомості) про особу відповідача, його особовий рахунок, про обсяги наданих послуг з розподілу природного газу та їх вартість. Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 №811 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Вінницягаз» (зі змінами), АТ «Вінницягаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області (крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз». Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до п. 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно з абз. 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 у справі №6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 у справі №642/2858/16 (провадження №61-26204св18). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушив умови договору, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування вказаної суми заборгованості за договором, які відповідачем не спростовано. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved