Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначає,\~що\~30\~січня 2010\~року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. За час спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Одруження виявилося невдалим, спільне життя не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства, часто виникають непорозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Діти проживають разом з нею, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, працює вчителем фізичної культури у Конятинському ліцеї, на даний час аліментів нікому не сплачує, являється молодою працездатною людиною, а тому може надавати допомогу на утримання дітей. Просить шлюб між ними розірвати та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі частки від його доходу (заробітку), але не менше прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В силу ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1\~ст. 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 СК України,\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено,\~що\~сторони\~перебувають\~у\~шлюбі\~зареєстрованому\~30\~січня 2010\~року у виконавчому комітеті Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). За час спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.7-8). На даний час між сторона немає взаєморозуміння, виникають сварки, різні погляди на сімейні відносини, подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 та ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.\~\~ Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 8\~ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За положеннями ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.7-8). З довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому будинку осіб №249 від 13.03.2024 року виданої виконавчим комітетом Конятиської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що позивачка [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Згідно з ч. 1ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263, 264, 265, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-182 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved