Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

12.04.2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва від представника відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» Горбач Г.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на проведення експертизи у справі в розмірі 4 273,68 грн. Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача, посилається на те, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2024 року у справі № 755/165/23 було частково задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з відповідача кошти у розмірі 70 966,36 грн. Також, вказаним рішенням було здійснено розподіл судових витрат між сторонами та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 022,52 грн. При розподілі судових витрат, судом не було враховано витрат відповідача на проведення експертизи, яка була призначена по справі ухвалою від 13.04.2023 року. Як вбачається з позовної заяви позивач визначив ціну позову у розмірі - 175 689,99 грн., а судом було задоволено позовні вимоги у частині 70 966,36 грн., що становить - 40,39% від розміру позовних вимог. Отже, представник відповідача вважає, що на користь відповідача з позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи у розмірі 4 273,68 грн. (7 169,40 - 40,39%). Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.04.2024 справу передано на розгляд судді Коваленко І.В. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні подав заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи тим, що відповідач у відзиві на позовну заяву не зазначив попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, а також після проведення експертизи відповідач до закінчення судових дебатів у справі також не подав жодних доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат. Окрім того, щодо строків на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України відповідач пропустив строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки станом на 12.04.2024 року (подачі заяви до суду) рішення суду по справі № 755/165/23 було повністю виконане. На підставі вищевикладеного, представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказував, що, по-перше, в порушення вимог ст.134, п.8 ч.3 ст.178, ч.1 ст.246 ЦПК України, відповідач у своєму відзиві не подавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, так само не подавав заяв щодо понесених витрат, у зв`язку з проведенням експертизи, до закінчення судових дебатів, а по-друге, відповідач пропустив строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки станом на 12.04.2024 року рішення суду по справі було повністю виконане, а тому подання такої заяви суперечить положенням ч. 2 ст.270 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримував заяву про ухвалення додаткового рішення та просив її задовольнити. Додатково вказав, що у судовому засіданні судом досліджувалась квитанція на підтвердження сплати відповідачем вартості проведеної експертизи, що в розумінні цивільного процесуального законодавства відноситься до судових витрат, а отже суд мав вирішити питання розподілу судових витрат за проведення експертизи і без подання стороною відповідача відповідної заяви. Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового судового рішення суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2024 року позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з Комунального Підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] 65 272 (шістдесят п`ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 46 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 липня 2022 року, а також інфляційні втрати - 3 114,50 (три тисячі сто чотирнадцять) гривень 50 копійок та 3 % річних - 579 (п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 40 копійок, а всього на загальну суму у розмірі - 68 966,36 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 36 копійок. Стягнуто з Комунального Підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Комунального Підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] 1022 (одна тисяча двадцять дві) грн. 52 коп. судового збору. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Представником відповідача у відзиві на позовну заяву не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Так, з матеріалів справи вбачається, що докази понесення витрат на проведення експертизи представником відповідача надавались 22 червня 2023 року, однак під час дослідження письмових доказів у судовому засіданні сторона відповідача не зробила усної заяви про розподіл понесених нею судових витрат, так само не подала про це відповідної заяви протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підтвердження понесених витрат на проведення експертизи представник відповідача долучив до заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої 12 квітня 2024 року, тобто майже через два місяці після ухвалення основного рішення: рахунок від 19.05.2023 року № 1638 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; платіжну інструкцію № 4 від 12.06.2023 року на суму 7 169,40 грн.; акт здачі - приймання висновку експерта № 16145/23-54. Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК (додаткове рішення суду). Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, а оскільки заяву про ухвалення додаткового рішення подано стороною позивача лише 03.04.2024 року, тоді як рішення ухвалено 15.02.2024 р., тобто сторона позивача подала докази з пропуском строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Порядок вирішення питання про поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано ст.127 ЦПК України, відповідно до ч.ч.1, 2, 3 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Так, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2024 року було отримано відповідачем 06.03.2024 року на електронну адреса зазначену представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Між тим, до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача звернувся лише 03 квітня 2024 року. Крім того, представником відповідача не вказано жодних поважних причин недотримання нею процесуальних строків при зверненні із відповідною заявою, а також не заявлено клопотання про поновлення строків звернення. Окрім того, відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Представником позивача до заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення долучено відповідь Комунального підприємства «КП «КИЇВПАСТРАНС» від 29.03.2024 року № 053/01/02-643 на запит адвоката про виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2024 року у справі № 755/165/23, з якої вбачається, що 28.03.2024 року Комунальне підприємство «КП «КИЇВПАСТРАНС» сплатило кошти згідно вказаного судового рішення в сумі 71 988,88 грн. на рахунок позивача. Вказані обставини свідчать про те, що із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача звернувся 03.04.2024 року (відбиток на конверті), тобто вже після повного виконання відповідачем рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2024 року у справі № 755/165/23. З огляду на викладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» Горбач Г.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Outcome: dismissed