Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

07.03.2023\~позивач [PERSON] , в особі\~представника адвоката\~Невольниченко Олексія\~Олександровича,\~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом\~та свої\~вимоги мотивував\~тим,\~що 04.11.2020\~Московським районним\~судом м.\~Харкова винесено\~судовий наказ\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~ частини\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше 10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~29.10.2020\~та до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~Виконавче провадження\~№65086119\~щодо примусового\~виконання судового\~наказу,\~виданого 04.11.2020\~Московським районним\~судом м.\~Харкова,\~перебуває на\~виконанні Салтівського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків).\~Син позивача\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~після досягнення\~14\~річного віку\~періодично проживав\~у матері,\~а переважно\~у батька\~ позивача\~у справі.\~Після повномасштабного\~вторгнення рф\~на територію\~України,\~син проживає\~разом із\~позивачем,\~він займається\~його матеріальним\~забезпеченням та\~вихованням.\~Спочатку,\~зважаючи на\~систематичні обстріли\~м.\~Харкова,\~вони із\~сином переїхали\~до смт\~Коротич,\~Пісочинської селищної\~ради,\~де разом\~із господарям\~проживали в\~будинку [ADDRESS] .\~18.07.2022\~за вказаною\~адресою проживання\~позивача із\~сином,\~посадовими особами\~служби у\~справах дітей\~та сім`ї\~Пісочинської селищної\~ради проведено\~обстеження умов\~проживання дитини\~та проведено\~із дитиною\~бесіду.\~В подальшому\~через інтенсивність\~та систематичність\~обстрілів регіону,\~він із\~сином,\~за його\~згодою,\~виїхали до\~Німеччини,\~де проживають\~і по\~теперішній час.\~За обставин,\~які склалися,\~позивач має\~труднощі щодо\~забезпечення проживання\~дитини,\~тому вважає,\~що безпідставне\~стягнення аліментів\~на користь\~відповідача шкодить,\~аніж захищає\~інтереси дитини.\~Посилаючись на\~вказані обставини,\~позивач просить\~припинити з\~24.02.2022\~стягнення з\~нього на\~користь відповідачки\~аліментів на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~згідно виконавчого\~провадження №65086119\~з примусового\~виконання судового\~наказу №643/16872/20\~виданого 04.11.2020\~Московським районним\~судом м.\~Харкова в\~розмірі \~частини усіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше 10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно;\~звільнити з\~24.02.2022\~від сплати\~заборгованості по\~аліментам на\~утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~згідно виконавчого провадження №65086119 з примусового виконання судового наказу №643/16872/20 виданого 04.11.2020 Московським районним судом м. Харкова; судовий наказ №643/16872/20 від 04.11.2020 з дня набрання рішення законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідачки судові витрати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, до його початку від представника позивача адвоката Невольниченко О.О. надійшла заява про подальший розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Оскільки відповідач відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак з урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень проти ухвалення судом заочного рішення, суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог ст.264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 04.11.2020\~Московським районним\~судом м.\~Харкова винесено\~судовий наказ,\~яким стягнуто\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.10.2020 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-14). Згідно листа начальника Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) №126205 від 17.08.2021 встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №65086119 з примусового виконання судового наказу №643/16872/20 виданого 08.04.2021 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.10.2020 та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 13.08.2021 заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с.20). Згідно довідки від 22.04.2022 №6324-7000926857 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки від 22.04.2022 №6324-7000926084 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування [ADDRESS] (а.с.15). Згідно Акту обстеження домоволодіння [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 18.07.2022 встановлено, що на момент обстеження за вказаною адресою [PERSON] , [PERSON] не зареєстровані, але фактично проживають (а.с.16). Згідно Акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради, від 18.07.2022, встановлено, що житло за адресою [ADDRESS] розміщено на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається із 4 кімнат. У дитини окреме спальне місце, місце для занять. Санвузел (туалет і душ знаходяться в окремому приміщенні). Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: речі по сезону та за віком, комп`ютер, книги. За цією адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стосунки в сім`ї: батько з матір`ю розлучені. До 24.02.2022 дитина періодично мешкала з матір`ю або батьком (у більшості з батьком). Після 24.02.2022 неповнолітній [PERSON] з матір`ю не бачився. Утриманням та вихованням дитини займається батько (а.с. 17-18). Згідно розрахунку/перерахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2021 станом на 01.10.2021 заборгованість по аліментам у [PERSON] відсутня (а.с.19). Згідно підтвердження реєстрації (відповідно до параграфу 24 абз.2 Федерального закону про реєстрацію) офісу обслуговування клієнтів Міської адміністрації Раштатту [PERSON] , [INFO] , 09.01.2023 заселення, 10.01.2023 реєстрація за адресою: [ADDRESS] (а.с.38-41). Судом досліджено зміст лазерного диску, де зафіксовано особисте свідчення [PERSON] . Останній вказав, що він із серпня 2022 року мешкає у м. Раштатт, Німеччина, разом із своїм батьком та повністю перебуває на його утриманні (а.с. 55). Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз ч.2 ст.181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Дослідивши обставини справи, суд дійшов до висновку про суттєву зміну сімейного стану позивача, а саме той факт, що неповнолітня дитина [PERSON] з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України проживає разом із батьком [PERSON] . З січня 2023 року вони проживають у Німеччині та дитина перебуває повністю на утриманні батька. У зв`язку\~з чим, з огляду на загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення аліментів на користь відповідачки, що буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини. Також підлягають\~задоволенню позовні\~вимоги щодо\~звільнення від\~стягнення нарахованої\~заборгованості по\~аліментах за\~відкритим виконавчим\~провадженням №65086119\~з примусового\~виконання судового\~наказу №643/16872/20\~виданого Московським\~районним судом\~м.\~Харкова,\~за яким стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~ частини\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше 10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~29.10.2020\~та до\~досягнення дитиною\~повноліття, який знаходиться у провадженні Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків). На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved