Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «МІСЬКВОДОКАНАЛ» Мукачівської міської ради (надалі КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ» Мукачівської міської ради) про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 3362,94 грн та моральної шкоди у сумі 200000,00 грн, завданої внаслідок ушкодження здоров`я. \~ \~ \~ \~Третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача по справі зазначено Мукачівську міську раду. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я через падіння позивача у відкритий каналізаційний колодязь. \~ \~ \~ \~За наслідками вищевказаного інциденту, адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Мукачівської міської ради було притягнуто до адміністративної відповідальності начальника служби каналізаційних мереж КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ»\~Мукачівської міської\~ради - [PERSON] та накладено на нього штраф. За доводами позивача їй було надано тільки письмові вибачення, натомість не компенсовано матеріальну та моральну шкоду, хоча вона була змушена проходити лікування, змінила звичний спосіб свого життя, втратила можливість працевлаштуватися. Нормативно \~правовою підставою\~для задоволення\~позовних вимог\~вказані приписи\~ст.ст.\~22,\~ 23,\~1167,\~1195\~Цивільного кодексу\~України. На підставі ухвали суду від 28 березня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання про виклик свідків. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про виклик свідка, у якому уповноважений представник висловив заперечення щодо позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. За доводами сторони відповідача, каналізаційний колодязь, в який впала [PERSON] не перебуває на балансі КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ» Мукачівської міської ради. 29 грудня 2023 року відповідачем було отримано лист відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради щодо звернення позивача до міської ради, розглянувши який працівником підприємства було помилково визначено, що даний каналізаційний колодязь перебуває на балансі КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ» Мукачівської міської ради. Під час засідання адміністративної комісії Мукачівської міської ради начальником каналізаційних мереж підприємства [PERSON] , а також начальником технічного відділу [PERSON] було надано відповідні пояснення. Поряд з цим, уповноважений представник комунального підприємства стверджує, що позивачем не доведено завдану їй матеріальну та моральну шкоду, оскільки додані до позовних матеріалів копії фіскальних чеків не є належними доказами, які підтверджують обставини, що саме ці лікарські засоби були призначені для лікування травм отриманих при падінні. Позивачем також не доведено, в чому саме полягала спричинена їй моральна шкода, та з яких міркувань вона виходила визначаючи її розмір. На підставі ухвали суду від 18 квітня 2024 року було задоволено клопотання відповідача про виклик свідка, відкладено судовий розгляд справи. До початку судового засідання 25 квітня 2024 року відповідачем через канцелярію суду було подано клопотання про долучення доказів, у задоволенні якого судом було відмовлено. У судовому засіданні 25 квітня 2024 року позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Уповноважений представник відповідача висловила свої заперечення на позов та зазначила, що каналізаційний колодязь, в який впала позивач не перебуває на балансі підприємства, тому вина КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ»\~Мукачівської міської\~ради у необхідності забезпечення належної експлуатації вказаного об`єкту водовідведення є відсутньою. За її доводами, позивачем також не доведено завдану їй матеріальну та моральну шкоду. Уповноважений представник третьої особи також заперечила щодо заявлених позовних вимог, з аналогічних підстав, що були попередньо висловлені представником відповідача. Свідок [PERSON] повідомила суду, що була очевидцем того, як [PERSON] впала до каналізаційного колодязя в темну пору доби 19.12.2023. Згодом, допомогла позивачці дістатися до медичного закладу, де їй була надана первинна лікарська допомога. Також у судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який повідомив, що займає посаду начальника технічного відділу КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ»\~Мукачівської міської\~ради та безпосередньо виїжджав на місце інциденту, де дійсно було виявлено, що каналізаційний колодязь був відкритий. Зазначив, що комунальне підприємство в минулому погоджувало технічні умови для підприємства «Бліцарн Продукціон», за кошти якого і була побудована вказана каналізаційна мережа. Заслухавши учасників справи та дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 1. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з того, що згідно із частиною першою ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних осіб,\~прав та\~інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у\~ ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України до яких, в тому числі, відноситься відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. 2. В\~контексті хронології\~існуванням спірних\~правовідносин,\~пов`язаних з\~падінням позивача\~до каналізаційного\~колодязя та,\~як наслідок,\~ можливості\~виникнення підстав\~для відшкодування\~матеріальної та\~моральної шкоди\~завданої внаслідок\~ушкодження здоров`я, суд наводить наступні обставини справи. Як вбачається з наявного в матеріалах справи консультаційного заключення (консультації травматолога) лікаря [PERSON] , 19.12.2023 року о 7:38 год. пацієнт [PERSON] «поступила» в ургентному порядку. Загальний стан: стабільний. Скарги на болі в ділянці поперекового відділу хребта та в/з лівої гомілки. Зі слів пацієнтки, впала в люк на [ADDRESS] . Внаслідок обстеження лікарем зазначено діагноз S30.0, S30.81, S80.1 забій ПВХ. Садно передньої черевної стінки. Забій в/з лівої гомілки. Рекомендовано: обмежити фізичні навантаження, знеболення при болях, амбулаторне лікування. Від МВТН пацієнт відмовився, пацієнт працездатний. Відповідно до відомостей талону-повідомлення єдиного обліку №12418 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 12): «20.12.2023 року о 8:45 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , заявниця просить надіслати їй наряд поліції для написання заяви, так як 19.12.2023 року біля 6:30 год. ранку вона впала у відчинений люк на проїжджій ділянці дороги по [ADDRESS] . Внаслідок виїзду на місце події встановлено, що 19.12.2023 року близько 6 год. 30 хв. [PERSON] , йдучи по [ADDRESS] , не побачила відкритий люк та впала в нього, внаслідок чого спричинила собі тілесні ушкодження». Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії листа Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 12.01.2024 №236/01-29/5403/42-24, за інформацією КП «Міськводоканал» Мукачівської міської ради, було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] та виявлено відсутність двох кришок на каналізаційних колодязях та здійснено їх закриття, розпочато внутрішнє службове розслідування на підприємстві, за результатами якого відповідні працівники будуть притягнуті до відповідальності. 13.01.2024 року [PERSON] було проведено ультразвукове дослідження лікарем [PERSON] (медичні послуги ФОП [PERSON] ), внаслідок якого надано заключення наступного змісту: «УЗ ознаки посттравматичного лігаментиту внутрішньої бокової зв`язки лівого колінного суглобу (часткове пошкодження волокон проксимального відділу зв`язки). Незначний синовіїт лівого КС. Кальцифікуючий тендиніт сухожилля 4-головного м`язу стегна» Рекомендовано консультацію травматолога (а.с. 15). 24 січня 2024 року адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Мукачівської міської ради розглянула у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , який працює начальником служби каналізаційних мереж КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ»\~Мукачівської міської\~ради та винесла постанову про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувала щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень (а.с. 23-25). 13.03.2024 року позивач отримала консультацію травматолога, за наслідками якої лікарем було визначено основний діагноз: M42.16 остеохондроз хребта у дорослих, поперековий відділ спонділолістез L2-L4xp. Супутнє T93.3 наслідки забою лівого колінного суглобу. План лікування відповідно до локальних протоколів, медикаментозне лікування. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, нею також надано копії фіскальних чеків (а.с.13-14) та фото (а.с 27-28). \~ \~ \~ \~3. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, у контексті з доводами та запереченнями учасників справи, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 Цивільного кодексу України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода,\~ завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~ особистим\~ немайновим правам фізичної або юридичної особи,\~а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої \~ст. 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2022 року по справі №\~564/973/19 (провадження № 61-17828св20) виснував, що «…особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є\~презумпція вини. Відповідно до частини другої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо\~\~під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач\~\~має довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і майну громадянина або завдана\~майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Розглядаючи спір про відшкодування завданої\~шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення;\~\~позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди». Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року №30 затверджено Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.07.1995 року за № 231/767 (далі - Правила). Ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України та є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - виробники). Пунктом 12.2.1 Правил передбачено, що технічне обслуговування мережі передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній: дюкерних і з`єднувальних камер, колодязів, напірних і самоплинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами тощо. У відповідності до п. 12.2.2 Правил зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі. Під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють, зокрема, стан координатних табличок, зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням (п. 12.2.3 Правил). В свою чергу, пунктом 12.3.2. Правил передбачено, що до поточного ремонту мереж входять профілактичні заходи, серед яких, в тому числі: заміна люків, верхніх і нижніх кришок, встановлення скоб, заміна драбин, ремонт горловин колодязів, піднімання і опускання люків та ін. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627 (надалі Правила 1), виконавець послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування зі споживачем. \~ \~ \~ \~Вищенаведені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України дають підстави зробити висновок, що підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (водоканали) експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів та несуть відповідальність за належний технічний стан мережі, пристроїв, обладнання на ній. Фактичний аналіз наведених нормативних правил свідчить про те, що мережі й споруди водопостачання і каналізації у процесі експлуатації, а також у період тимчасового припинення процесу їхньої експлуатації повинні перебувати під систематичним наглядом власника мережі або споруди водопостачання і каналізації. З метою своєчасного виявлення можливих пошкоджень і інших недоліків на мережах або спорудах водопостачання і каналізації, їхнім власником повинні виконуватися технічні огляди. \~ \~ \~ \~Поряд з цим, відповідач у поданому відзиві на позов та його представник у процесі судового розгляду посилалися на те, що комунальне підприємство не є балансоутримувачем каналізаційного колодязя, в який впала позивач, оскільки такий будувався ТОВ «Бліцар Продукціон», на підтвердження чого надано схему водопровідних та водовідвідних комунікацій. По відношенню до таких доводів відповідача слід зазначити, що згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Аналогічним чином послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (частина третя статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). \~ \~ \~ \~Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою визначено у Законі України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення". Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з: - підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; - підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; - об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів; - власниками будинків, що перебувають у приватній власності; - індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Абзацом п`ятим частини першої статті 23 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" передбачено, що підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право видавати дозволи і технічні умови на підключення споживачів до систем централізованого питного водопостачання. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", технічні умови - це комплекс умов і вимог до інженерного забезпечення систем водопостачання та водовідведення, які мають відповідати його розрахунковим параметрам. За змістом частини дев`ятої статті 29 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у технічних умовах зазначаються: а) найменування та адреса об`єкта, замовника, проектувальника, вид будівництва, нормативні терміни проектування і будівництва; б) відомості про джерела питного водопостачання; в) місце приєднання до водопровідних мереж, вимоги до обладнання, вузлів приєднання; г) основні розрахункові інженерні параметри системи питного водопостачання, що включають: гарантовану кількість і якість питної води; тиск у місці підключення. Порядок розроблення та затвердження технічних умов у сфері питної води та питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до пункту 3 Розділу І Правил 1 договірні відносини між виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та споживачем здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про житлово-комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Розділ ІІІ Правил 1 визначає особливості приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та водовідведення. Приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення, та розробленого і затвердженого в установленому порядку проєкту на приєднання. \~ \~ \~ \~За результатами судового розгляду справи слід констатувати відсутність належним чином доведених фактичних даних відносно того, що каналізаційний колодязь, у який впала позивач будувався, експлуатувався, використовувався окремим суб`єктом господарювання на відповідній договірній основі та за умови належним чином розробленої технічної документації. \~ \~ \~ \~Водночас, додане відповідачем до відзиву схематичне зображення таким доказом слугувати не може, оскільки не доводить належним чином нормативного визначеного порядку експлуатації спірного об`єкту водовідведення окремим споживачем, який і міг би нести відповідальність за безпечну схоронність зазначеного перед цим каналізаційного колодязя. \~ \~ \~ \~Також не заперечується учасниками судового розгляду справи той факт, що каналізаційний колодязь не перебував на приватній території, а був безпосередньо розташований неподалік проїжджої частини дороги загального користування. Про вказані обставини також вказали і допитані у судовому засіданні свідки. В свою чергу, фактичні дані постанови 24 січня 2024 року винесеної адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Мукачівської міської ради свідчать про те, що [PERSON] , який працює начальником служби каналізаційних мереж було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано щодо останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У вказаній постанові констатовано, що начальник служби каналізаційних мереж КП «Мукачівводоканал» Мукачівської міської ради [PERSON] не вжив заходів щодо встановлення кришки люку, який перебуває на балансі КП «Мукачівводоканал» на вул. Кооперативній в м. Мукачево. Матеріали справи не містять доказів оскарження вказаної постанови. По відношенню до спірної по справі ситуації слід зазначити, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (такий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). Оскільки за наслідками судового розгляду справи залишилися доказово непідтвердженими доводи та аргументи сторони відповідача щодо належності каналізаційного колодязя конкретному суб`єкту господарської діяльності (споживачу), суд приходить до висновку, що з урахуванням положень Правил, даних постанови адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Мукачівської\~міської ради\~від 24.01.2024, а також за змістом своїх функціональних завдань та мети діяльності, саме відповідач, як підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, яке експлуатує системи водопостачання та каналізації населеного пункту несе відповідальність за належний технічний стан мережі, пристроїв, обладнання на ній. Таким чином, відповідач не спростував відсутність своєї вини у заподіяні шкоди позивачу. Протиправна поведінка відповідача полягає у неправомірній поведінці (бездіяльності). Сам факт заподіяння шкоди здоров`ю позивача підтверджується консультаційним заключенням (консультація травматолога) лікаря [PERSON] від 19.12.2023, показами свідка сторони позивача [PERSON] , яка підтвердила у судовому засіданні обставини щодо падіння [PERSON] до каналізаційного колодязя. Водночас, приймаючи до уваги фактичні обставини по справі у контексті з вищевказаними положеннями законодавства, суд вважає недоведеними посилання [PERSON] щодо розміру заподіяної їй матеріальної шкоди (3362,94 грн), завданої ушкодженням здоров`я, виходячи з наступного. На підтвердження наведеної позовної вимоги позивач надала консультаційне заключення (консультація травматолога) лікаря [PERSON] , 19.12.2023, результати проведеного ультразвукового дослідження лікаря [PERSON] (медичні послуги ФОП [PERSON] ) від 13.01.2024, копію консультаційного заключення травматолога (лікар [PERSON] ) від 13.03.2024, копії фіскальних чеків. Поряд з цим, наведені докази не доводять причинно-наслідкового зв`язку між протиправною дією (бездіяльністю) відповідача внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, що мало місце 19.12.2023 і саме тими негативними наслідками для здоров`я, на які посилається позивач. Відповідно до статей 12, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Подані позивачем докази, зокрема фіскальні чеки, самі по собі не є належними доказами\~\~ у справі, оскільки деякі з них взагалі не мають відношення до проходження лікування: фіскальний чек від 02.02.2024 у сумі 90,00 грн. «ксерокопії А4», фіскальний чек від 22.02.2024 у сумі 105,00 грн. «друк кольоровий», фіскальний чек від 21.03.2024 року у сумі 285,00 грн.: з них 225, 00 грн. - «ксерокопії», 60,00 грн. - «друк чорно-білий». При цьому відсутність у матеріалах справи даних медичної картки позивача та рецептів з конкретними медичними препаратами, виключає можливість суду перевірити надані позивачем чеки від 13.01.2024 (ультразвукове дослідження ФОП [PERSON] ), від 14.01.2024 №30629, від 29.01.2024 № 34946, від 31.01.2024 №35643, від 13.03.2024 № 102915, на предмет відповідності призначеному їй лікуванню. Жодних належних доказів на підтвердження необхідності та доцільності застосування саме медичних препаратів, які зазначені у поданих фіскальних чеках, відповідним рекомендаціям та призначенням лікарів, позивачем не надано. Аналогічні за змістом висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2022 року по справі № 643/7765/18. Як зауважує у згаданій постанові Верховний суд, неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже саме зазначені позивачем обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Поряд з цим, подані позивачем фото не містять інформативних даних, щодо часу їх виготовлення та не мають, у зв`язку з цим, доказового значення по справі. Крім того, на них зображено окремі частини тіла особи з ушкодженнями (без відображення обличчя), а тому у суду не має об`єктивної можливості ідентифікувати особу, яка на них зображена. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я, слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю її розміру. Відносно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з приписами ст. 23 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року по справі № 487/6970/20, суд касаційної інстанції дійшов висновків, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Абзац другий частини третьої\~статті 23 Цивільного кодексу України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). У справі, що розглядається\~\~\~\~позивач вказує, що внаслідок падіння до каналізаційного колодязя вона була змушена проходити лікування, змінила звичний спосіб життя, була обмежена в русі, втратила можливість працевлаштуватися, потребувала сторонньої допомоги, що призвело до психоемоційних змін та завдало їй моральної шкоди, а тому вона просить суд стягнути на її користь з відповідача 200000,00 грн. у якості компенсації. Судом встановлено в ході судового розгляду справи, що внаслідок протиправної поведінки відповідача (бездіяльності) було завдано шкоди здоров`ю позивача, що підтверджується консультаційним заключенням (консультація травматолога) лікаря [PERSON] від 19.12.2023 року. У даному заключені констатовано при огляді діагноз пацієнта садно передньої черевної стінки, забій в/з лівої гомілки. При огляді лікарем підтверджено на правому ліктьовому суглобі точкове садно розміром 3х1 см., ділянці ПВХ пальпаторно болючість, біль, який посилюється при фізичному навантаженні. При огляді ділянки в/з лівої гомілки гіперемія, незначний набряк м`яких тканин, пальпатоно болючість, хода кульгаючи болюча. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу дійсно було завдано фізичного болю спричиненого ушкодженням здоров`я та, як наслідок, завдано моральних страждань, що є порушенням законних прав позивача, яке оцінюється судом крізь призму статті 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Разом з тим, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним. Матеріали справи не містять доказів завдання позивачу тяжких тілесних ушкоджень чи ушкоджень ступеню середньої важкості. Відповідно до даних консультаційного заключення (консультації травматолога) лікаря [PERSON] , 19.12.2023 року, позивач відмовилася від МВТН (медичного висновку про тимчасову непрацездатність) та була працездатною, їй рекомендовано обмежити фізичні навантаження, знеболення при болях та амбулаторне лікування. Також слід зауважити, що на КП «МІСЬКВОДОКАНАЛ»\~Мукачівської міської\~ради за предметом його діяльності, покладено важливі функції, які мають стратегічне значення для забезпечення мешканців територіальної громади послугами щодо забору, очищення, постачання води, забезпечення безперебійної роботи систем водопостачання та водовідведення та інше. Таким чином, враховуючи характер та обсяг душевних страждань позивача, які виникли внаслідок завданого їй фізичного болю, суд приходить до висновку про те, що\~\~сума\~\~ у розмірі 20000,00 грн є достатньою для відшкодування позивачеві моральної шкоди. Визначаючи саме такий розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеною у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. 4.\~На підставі\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача слід також стягнути в дохід держави суму 1211,20 грн. у відшкодування судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved