Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

09.11.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , моральну шкоду, заподіяну внаслідок смерті батька в розмірі 26000,00 грн; шкоду, пов`язану із втратою годувальника в особі батька в розмірі 182000,00 грн та 62400,00 судових витрат на професійну правничу допомогу. 28.11.2023 відповідач подав до суду відзив та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09.04.2024 у справі №710/1547/23 було задоволено позов повністю та вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина: [PERSON] 26000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті батька та 182000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із втартою годувальника в особі батька; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» судовий збір у розмірі 2080,00 грн. на користь держави. 09.04.2024 представником позивача [PERSON] в порядку п.8 ч.1 ст.141 ЦПК України подана заява на продовження строку надання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 16.04.2024 до суду надійшла заява представника позивача про розподіл судових витрат у цивільній справі, що сформована в системі «Електронний суд» 15.04.2024, в якій він просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати за правничу допомогу у сумі 62400,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві про розподіл судових витрат вказав про розгляд цієї заяви у його відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача у суд не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно зі ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у своїй постанові від\~20.01.2021\~у\~справі\~№ 175/1386/18 визначив, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).\~Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West\~Alliance\~Limited»\~проти\~України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти\~України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів. Представник позивача надав до суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.11.2023 (а.с.11, 183), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Лабиком Р.Р. (а.с.30), договір №Ж 70/_ про надання професійної правничої (правової) допомоги від 10.12.2022 (а.с. 25-27, 185-187), детальний опис робіт (надання послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги на виконання умов Договору №Ж 70/_ про надання професійної правничої (правової) допомоги від 10.12.2022 (а.с.184). Вказаний договір містить додаток № 1 «Об`єм та вартість послуг Адвокатського об`єднання», який укладений про наступне, вартість послуг Адвокатського об`єднання по стягненні в користь Клієнта грошової компенсації за спричинену Клієнту шкоду становить суму, що розраховується у % (відсотках) від фактично стягнутої в користь Клієнта суми грошової компенсації за спричинену шкоду: стягнення грошової компенсації з Страхової компанії/Моторного (транспортного) страхового бюро України за спричинену шкоду життю людей - 30%. Пунктом 2 додатку № 1 сторони погодили, що факт замовлення кожної послуги окремо, на зазначених у відповідному розділі умовах, Клієнт підтверджує власним рукописним підписом. Якщо у відповідній графі підпису такий підпис Клієнта відсутній, то це означає, що Клієнт не замовляє такої послуги і в нього не виникає обов`язку оплачувати таку послугу. Відтак, з додатку № 1 вбачається, що позивач замовив послугу стягнення грошової компенсації з Страхової компанії/Моторного (транспортного) страхового бюро України за спричинену шкоду життю людей. Також на підтвердження\~надання позивачам\~\~правничої допомоги, суду було надано детальний опис робіт (надання послуг), з якого вбачається, що адвокатом було надано наступні послуги: консультації (1 год) - 3000 грн.; підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд (3 год.) - 9000 грн.; підготовка та подання позовної заяви в суд (4 год.) - 12 000 грн.; судовий розгляд (8 год.) - 24 000 грн. Погоджена вартість 62400,00 грн. (30 % від розміру заявленої шкоди). У клопотанні представник відповідача просив зменшити витрати на правову допомогу, зазначаючи, що розмір витрат визначений представником позивача на правничу допомогу є надмірним та завищеним. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що сума, котра заявлена до відшкодування є надмірною, а також такою, що не відповідає критерію співмірності. Суд, враховує прохання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу та заперечення щодо їх співмірності, а також ту обставини, що дана справа є справою незначної складності, представник позивача приймав участь лише в одному судовому засідання, процесуальні заяви подані через систему Електронний суд, а тому, на думку суду, надання правничої допомоги при розгляді даної справи по справі не вимагало від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Таким чином, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, а також у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial