Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У жовтні 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Криницької Т.А. в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, у якій просила визнати двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,53 кв.м., жила - 31,00 кв.м., відумерлою спадщиною, що відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , [INFO] , та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є власницею двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,53 кв.м., жила - 31,00 кв.м. За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] , [INFO] , з 17 березня 1992 року по [INFO] мала зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Таким чином, час відкриття спадщини [INFO] , місцем відкриття спадщини є м. Київ, Солом?янський район. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказаний об?єкт нерухомості не зареєстровано. Управлінням державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання запиту щодо надання інформації про державну реєстрацію актів цивільного стану про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть відносно [PERSON] , [INFO] , повідомлено, що виявлено: актовий запис про смерть за №12876, складений 23 червня 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУМЮ (м. Києва). Разом з цим встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт але згідно інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] не заводилась. Таким чином, спадщину у встановлений законом строк ні за законом, ні за заповітом не прийнято. Враховуючи те, що після смерті [PERSON] ніхто спадщину не прийняв, спадкоємці відсутні, нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , згідно ст. 1277 ЦК України та ст. 338 ЦПК України, має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти до територіальної громади міста Києва. Після смерті [PERSON] минуло більш ніж рік та три місяці, Київською міською радою та/або її виконавчими органами станом на цей час не вжито реальних дієвих заходів щодо схоронності майна та оформлення права власності на вказане майно, тому існує ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою незаконним шляхом, враховуючи непоодинокі квартирні шахрайства у столиці із майном померлих, які не мають спадкоємців. Солом`янська окружна прокуратура м. Києва листами №10.59-44-11515вих-23 від 28 серпня 2023 року, №10.59-44-11556вих-23 від 29 серпня 2023 року зверталась до Київської міської ради із відповідним повідомленням вказаної інформації, у тому числі щодо встановлення факту відсутності спадкоємців у померлої, а у подальшому, і про вирішення питання щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, уповноваженого представника Київської міської ради 11 вересня 2023 року залучено у кримінальному провадженні в якості потерпілого та надана можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Однак, у відповідь листом №056-4177 від 07 вересня 2023 року, Київрада в особі Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомила, що заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади не вживались та попросила звернутися із відповідною заявою до суду саме прокуратуру, що свідчить про те, що відповідні органи місцевого самоврядування та державної влади міста Києва не здійснюють у повній мірі свої повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади у цьому випадку. Вказане свідчить про самоусунення органів місцевого самоврядування від дієвого захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва, що позбавляє Київську міську раду ефективно та виключно в інтересах територіальної громади розпоряджатись зазначеним майном в інтересах громади, чим завдається шкода державі. Викладені обставини свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні статті 23 Закону України «Про прокуратуру», що відповідно до ст. 131-1 Конституції України, є виключним випадком для представництва окружною прокуратурою інтересів держави, у зв`язку з чим із цією заявою звертається прокуратура. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2023 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою від 11 жовтня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 22 грудня 2023 року до суду від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли письмові пояснення, у яких представник вказала, що відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні на день смерті [PERSON] була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації місця проживання 23 червня 2022 року. Таким чином місцем відкриття спадщини є місто Київ, Солом`янський район. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Спадщина, визнана судом відмерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Враховуючи вищезазначене Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація просить суд задовольнити заяву заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради в повному обсязі. Відповідно до ухвали суду від 15 січня 2024 року до участі у справі залучено як заінтересовану особу [PERSON] ( [INFO] ). Представник заявника Київської міської ради Городок Б.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Лапшина О.В. судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представника заінтересованої особи Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрації Федорчук Х.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що заявлені заявником вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зважаючи на таке. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2008 №4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. Отже, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Положення пункту 3 частини статті 131-1 Конституції України визначають, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 2 ст.45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Безпосередньо питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 надані правові висновки стосовно застосування правових положень щодо прокурорського представництва, основними з яких є: обов`язок прокурора обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі у чому полягає бездіяльність компетентного органу; недотримання таким органом розумного строку на звернення до суду із позовом; розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно. З матеріалів справи встановлено, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42023102090000133 від 07 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України щодо можливого замаху на шахрайське заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадковим майном померлої [PERSON] , [INFO] , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності померлій, у якої не встановлені родичі. Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа не заведена. Солом`янська окружна прокуратура зверталась до Київської міської ради з листами 10.59-44-11515вих-23 від 28 серпня 2023 року, №10.59-44-11556вих-23 від 29 серпня 2023 року у тому числі щодо встановлення факту відсутності спадкоємців у [PERSON] , [INFO] , а у подальшому, і про вирішення питання щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Уповноваженого представника Київської міської ради 01 вересня 2023 року залучено у кримінальному провадженні в якості потерпілого та надана можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Однак, листом №056-4177 від 07 вересня 2023 року, Київрада в особі Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомила окружну прокуратуру про те, що заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади не вживались та попросила звернутися із відповідною заявою до суду саме прокуратуру. Виходячи з викладеного, обставин та підстав звернення прокурора до суду з даною заявою, суд вважає таке звернення виправданим та таким, що не порушує прав рівності сторін, забезпечених правовою допомогою, тому прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави в особі Київської міської ради, з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Судом установлено, що [INFO] у м. Києві померла [PERSON] , [INFO] , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23 червня 2022 року зроблено актовий запис про смерть №12876. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 червня 1995 року. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №73380174 від 28 липня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , 03 травня 2017 року склала заповіт, який є чинним. Згідно заповіту, посвідченого 03 травня 2017 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фроловою А.О., [PERSON] , [INFO] , заповіла [PERSON] , [INFO] , все належне їй майно на день смерті, та на що вона за законом має право. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73380157 від 28 липня 2023 року та №75421758 від 15 січня 2024 року, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутня. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №97957260 від 22 серпня 2023 року, за адресою: [ADDRESS] , за період з 30 січня 2017 року по 22 серпня 2023 року була зареєстрована лише [PERSON] , дата зняття з реєстрації - 23 червня 2022 року. Зі змісту відповіді Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про [PERSON] , [INFO] , інших записів, окрім актового запису про смерть, не виявлено. 21 вересня 2023 року у відповідь на запит заявника Солом`янським районним судом міста Києва було надано інформацію про те, що станом на день підготовки такої відповіді в провадженні суду не перебували та не перебувають справи, в яких однією зі сторін є [PERSON] . Також, 07 вересня 2023 року, у відповідь на запит заявника, Департаментом будівництва та житлового забезпечення було надано відповідь про те, що департамент не звертався до суду із заявою про визнання квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною після смерті [PERSON] . Відповідно до інформації Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України №19/2815ВС від 21 червня 2022 року, [PERSON] працювала у Національній академії СБ України. Проживала одна та не мала близьких родичів. Відтак, департамент звернувся до прокуратур из проханням про отримання лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] з подальшим отриманням дозволу на її поховання. ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади. За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №461/12525/15-ц вказано, що спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. При цьому слід зауважити, що якщо спадкоємці повинні заявити про прийняття спадщини у строк шість місяців із часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України), то територіальна громада зобов`язана подати заяву про визнання спадщини відумерлою лише після спливу одного року із часу відкриття спадщини (частина друга статті 1277 ЦК України). Орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовом в порядку позовного провадження на захист свого інтересу. Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд установив, що у померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, а прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради правомірно та після спливу однорічного строку, визначеного ст. 1277 ЦК України, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved