Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У січні 2024 року ТОВ «ФК «Гефест» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 7 грудня 2007 року АКБ «Правекс-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №1311-003/07Ф, за яким АКБ «Правекс-Банк» зобов`язався надати кредит у розмірі 2121000 гривень, а [PERSON] зобов`язалась до 7 грудня 2009 року повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 17,49% річних. У зв`язку з тим, що вона не виконувала належним чином означені зобов`язання, рішенням постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 13 лютого 2012 року з [PERSON] на користь АКБ «Правекс-Банк» був стягнутий борг за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року в розмірі 3851269 гривень 70 копійок. На виконання вказаного рішення 7 травня 2012 року Печерським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист. 12 лютого 2013 року були проведені прилюдні торги, за результатом проведення яких ПАТ «Правекс-Банк» набув право власності на домоволодіння, належне [PERSON] , вартістю 1155000 гривень. Таким чином залишок боргу [PERSON] перед АКБ «Правекс-Банк» становить 2696269 гривень 70 копійок. 26 травня 2017 року АТ «Правекс-Банк» уклав з ТОВ «ФК «Авістар» договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким АТ «Правекс-Банк» відступив ТОВ «ФК «Авістар» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року. 19 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Авістар» уклав з ТОВ «ФК «Гефест» договір про відступлення права вимоги №20191219, за яким ТОВ «ФК «Авістар» також відступив ТОВ «ФК «Гефест» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року. Відповідач продовжує ухилятись від повернення грошових коштів в розмірі 2696269 гривень 70 копійок. Тому ТОВ «ФК «Гефест» просить суд стягнути з [PERSON] три проценти річних від простроченої суми за період часу з 12 березня 2017 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 400894 гривень 67 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явилася у судове засідання, вона була у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.33, 37, 47, 50). 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2024 року (а.с.25) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Гефест», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2024 року (а.с.30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового засідання. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 24 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7 грудня 2007 року АКБ «Правекс-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №1311-003/07Ф, за яким АКБ «Правекс-Банк» надав кредит у розмірі 2121000 гривень, а [PERSON] зобов`язалась до 7 грудня 2009 року повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 17,49% річних. Рішенням постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 13 лютого 2012 року (а.с.5-6) з [PERSON] на користь АКБ «Правекс-Банк» був стягнутий борг за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року в розмірі 3851269 гривень 70 копійок та витрати по сплаті третейського збору в розмірі 23800 гривень 00 копійок. На підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 5 квітня 2012 року (а.с.7) був виданий виконавчий лист №6-274/12р. про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року в розмірі 3851269 гривень 70 копійок та витрат по сплаті третейського збору в розмірі 23800 гривень 00 копійок. Спірні правовідносини регулюються главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19) за змістом ст.625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 26 травня 2017 року АТ «Правекс-Банк» уклав з ТОВ «ФК «Авістар» договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.10-16), за яким АТ «Правекс-Банк» відступив ТОВ «ФК «Авістар» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року. 19 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Авістар» уклав з ТОВ «ФК «Гефест» договір про відступлення права вимоги №20191219 (а.с.18-20), за яким ТОВ «ФК «Авістар» також відступив ТОВ «ФК «Гефест» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року. Зі змісту реєстру боржників від 19 грудня 2019 року (а.с.21-23) вбачається, що позивачу був відступлений виключно борг по поверненню кредиту в розмірі 1673185 гривень 00 копійок. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що в період часу з 19 грудня 2019 року, тобто з дня набуття позивачем права вимоги, до 23 лютого 2022 року відповідач хоча б частково повернув борг за кредитним договором. Тому у [PERSON] виник обов`язок сплатити ТОВ «ФК «Гефест» три проценти річних від простроченої суми за період часу з 19 грудня 2019 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 109605 гривень 08 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, виконаним судом (а.с.51). У зв`язку з тим, що ТОВ «ФК «Гефест» набув право вимоги за кредитним договором лише 19 грудня 2019 року, у позивача відсутнє право на стягнення з [PERSON] трьох процентів річних від простроченої суми за період часу з 12 березня 2017 року по 18 грудня 2019 року. Крім того, зі змісту реєстру боржників від 19 грудня 2019 року (а.с.21-23) вбачається, що ТОВ «ФК «Гефест» не відступалось право вимоги до відповідача про повернення боргу по сплаті процентів за користування кредитом. Тому підстави для нарахування трьох процентів річних з суми, що перевищує 1673185 гривень 00 копійок, а тим більше в розмірі 2696269 гривень 70 копійок, відсутні. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Гефест» належить стягнути три проценти річних від простроченої суми за період часу з 19 грудня 2019 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 109605 гривень 08 копійок. Підстави для стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за інший період часу та в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ТОВ «ФК «Гефест» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ТОВ «ФК «Гефест» сплатив судовий збір у розмірі 6013 гривень 42 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 9 січня 2024 року (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений на 27,34% (109605,08 : 400894,67 х 100%). З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1644 гривень 07 копійок (6013,42 : 100% х 27,34%).

Outcome: partial