Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

16 лютого 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 24 000 гривень та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 18660 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем, [PERSON] існував шлюб, який було розірвано за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2020 року у справі № 361/8467/19. Рішення набрало законної сили 13.03.2020 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Вже після розірвання шлюбу, між позивачем та відповідачем було укладено договір між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні другого з батьків, утримання дитини та визначення розміру аліментів від 07.02.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Набока О.В., зареєстрований у реєстрі за № 175 Відповідно до п. 2 Договору, було визначено, що до досягнення дитиною десятирічного віку, вона буде проживати з матір`ю. Відповідно до п. 7 Договору, було встановлено обов`язок батька сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 3000 гривень 00 копійок щомісяця. Аліменти повинні бути сплачені батьком за поточний місяць не пізніше 28 числа кожного місяця шляхом перерахування суми аліментів у безготівковій формі на банківський рахунок матері або поштовим переказом, починаючи з лютого 2022 і до досягнення дитиною 18 років. Відповідно до п. 11 Договору, при виникненні у батька заборгованості за аліментами з його вини або в разі несвоєчасного виконання умов цього договору, він сплачує матері згідно зі статтею 196 Сімейного кодексу України неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, але не більше 100% заборгованості. Проте, з моменту підписання договору, відповідач неодноразово порушував взяті на себе за цим договором зобов`язання. Зокрема, відповідачем не були сплачені аліменти за вісім місяців: травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року, а також січень 2023 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, за весь час прострочення з`явилась несплачена пеня. Розрахунок суми заборгованості зі сплати аліментів проводився за формулою: 3000 грн х кількість місяців, у яких не платились аліменти Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів складає: 3000 грн х 8 = 24000 грн. Крім того, слід вирахувати пеню за весь час прострочення. Її визначали за формулою: 3000 грн х 1% х кількість днів прострочення Місяць, рік Кількість днів прострочення Пеня, грн Травень 2022 року 255 3000 Липень 2022 року 194 3000 Серпень 2022 року 163 3000 Вересень 2022 року 132 3000 Жовтень 2022 року 102 3000 Листопад 2022 року 71 2130 Г рудень 2022 року 41 1230 Січень 2023 року 10 300 Всього 18660 Таким чином, пеня за прострочення аліментів складає 18660 гривень. Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2023 року вказана справа передана судді Сердинському В.С. 25 травня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 18 серпня 2023 року. 18 серпня 2023 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 36000 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 33570 грн. Посилалась на те, що з моменту подачі нею до суду позовної заяви пройшло вже більше 6 місяців, проте першого судового засідання ще не було, у зв`язку з чим у неї виникла необхідність у збільшенні позовних вимог, оскільки відповідач продовжував не виконувати свої зобов`язання після відкриття провадження у справі. Відповідачем не були сплачені аліменти за дванадцять місяців: травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року, а також січень, лютий, березень, квітень та липень 2023 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, за весь час прострочення з`явилась несплачена пеня. Розрахунок суми заборгованості зі сплати аліментів проводився за формулою: 3000 грн х кількість місяців, у яких не платились аліменти Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів складає: 3000 грн х 12 36000 грн. Крім того, слід вирахувати пеню за весь час прострочення. Її визначили за формулою 3000 грн х 1% х кількість днів прострочення Місяць, рік Кількість днів прострочення Пеня, грн Травень 2022 року 445 3000 Квітень 2022 року 384 3000 Серпень 2022 року 353 3000 Вересень 2022 року 3222 3000 Жовтень 2022 року 292 3000 Листопад 2022 року 261 3000 Грудень 2022 року 231 3000 Січень 2023 року 200 3000 Лютий 2023 року 169 3000 Березень 2023 року 141 3000 Квітень 2023 року 1103000 Липень 2023 року 19 570 Всього 33570 Таким чином, пеня за прострочення аліментів складає 33570 гривень. 23 серпня 2023 року позивач повторно подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 36000 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 33570 грн. На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 869 від 16 жовтня 2023 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г. 17 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд на 01 грудня 2023 року. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем, [PERSON] укладений шлюб, який було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 132. 07 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні другого з батьків, утримання дитини та визначення розміру аліментів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Набока О.В., зареєстрований у реєстрі за № 175. Відповідно до п. 2 Договору, за взаємною згодою батьків, а також з урахуванням інтересів та бажання дитини, батьки домовились, що до досягнення дитиною десятирічного віку, дитина буде проживати з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . У разі необхідності зміни місця проживання дитини, мати зобов`язується повідомити батькові нове місце проживання дитини не пізніше, ніж за один місяць до моменту зміни місця проживання дитини. Відповідно до п. 7 Договору, сторони дійшли згоди, що батько [PERSON] буде сплачувати на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] аліменти за поточний місяць в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень 00 копійок не пізніше 28 числа кожного місяця шляхом перерахування грошей на банківський рахунок матері або поштовим переказом, починаючи з лютого 2022 і до досягнення дитиною 18 років за умови, що дитина буде проживати з матір`ю, розмір аліментів, визначений цим договором, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 11 Договору, при виникненні у батька заборгованості за аліментами з його вини він сплачує матері згідно зі статтею 196 Сімейного кодексу України неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, але не більше 100% заборгованості. Відповідачем не були сплачені аліменти за дванадцять місяців: травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року, а також січень, лютий, березень, квітень та липень 2023 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, за весь час прострочення наявна несплачена пеня. Розрахунок суми заборгованості зі сплати аліментів проводився за формулою: 3000 грн. х кількість місяців, у яких не спачувались аліменти. Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів складає: 3000 грн. х 12 36000 грн. Крім того, слід вирахувати пеню за весь час прострочення. Її визначили за формулою 3000 грн. х 1% х кількість днів прострочення. Місяць, рік Кількість днів прострочення Пеня, грн. Травень 2022 року 445 3000 Квітень 2022 року 384 3000 Серпень 2022 року 353 3000 Вересень 2022 року 3222 3000 Жовтень 2022 року 292 3000 Листопад 2022 року 261 3000 Грудень 2022 року 231 3000 Січень 2023 року 200 3000 Лютий 2023 року 169 3000 Березень 2023 року 141 3000 Квітень 2023 року 1103000 Липень 2023 року 19 570 Всього 33570 Таким чином, пеня за прострочення аліментів складає 33570 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дітей тим з батьків, хто проживає окремо від них. Згідно з\~ч.\~1\~ст.196\~СК\~України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З урахуванням викладеного, суд вважає, що несплата та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно договору між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні другого з батьків, утримання дитини та визначення розміру аліментів від 07 лютого 2022 року на користь позивача на утримання дитини, мала місце з вини відповідача. Виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць та врахованючи положення частини першої статті 196 СК України, відповідно якої пеня не може бути більшою 100 відсотків заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 36 000 гривень та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 33570 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Outcome: approved