Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Адвокат Юркевич Христина Михайлівна звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] із позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] . 26 січня 2024 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Зазначений вище житловий будинок є майном колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ), [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ). Станом на день смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований її онук [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї баби, вступивши у розпорядження спадковим майном. Проте за життя не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] за життя залишив заповіт, яким все своє майно заповів своєму синові [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли майнові права на частку колгоспного двору за адресою [ADDRESS] . Спадкоємець за заповітом фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, вступивши у розпорядження спадковим майном. Тобто до складу спадщини після смерті батька позивача [PERSON] увійшли майнові права на цілий будинок за адресою [ADDRESS] . У своїй позовній заяві позивач просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача\~Снятинської міської\~ради Коломийського\~району Івано-Франківської\~області Анатійчук\~В.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~подав до\~суду письмову\~заяву,\~в якій\~просив розглянути\~справу без\~його участіта ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що згідно з копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 30\~жовтня 1999\~року Виженською\~сільською радою\~Вижницького району\~Чернівецької області,\~ [PERSON] народилася\~ [INFO] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 11.\~Батьком дитини\~записаний [PERSON] ,\~а матір`ю\~ [PERSON] . Згідно з копією рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2012, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 30 жовтня 1999 року у виконкомі Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №8, розірвано. Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу: 00042098908, дата формування 01 листопада 2023 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією заповіту від 26.08.2001, посвідченого секретарем Попельниківської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на те, що за законом він матиме право, заповів [PERSON] , 1976 р.н. Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу: 00042098941, дата формування [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно з\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~30\~серпня 2022\~року Снятинським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Коломийському\~районі Івано-Франківської\~області Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ),\~ [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 304. Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк А.А. від 30.08.2022 № 266, [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , 1976 р.н., який помер [INFO] . З копії довідки про право\~власності,\~що видається\~в зв`язку\~з оформленням\~спадщини № 511-19 від 03.08.2022, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ). На день смерті [PERSON] , [INFO] , у житловому будинку в [ADDRESS] , крім померлого, ніхто не проживав і не був зареєстрований. Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 69882081 від 30.08.2022, за № 69626712 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . З копії довідки про право\~власності,\~що видається\~в зв`язку\~з оформленням\~спадщини № 441 від 21.04.2023, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ). На день смерті [PERSON] , [INFO] , у житловому будинку в [ADDRESS] , крім померлої, був зареєстрований і проживав онук [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] , свідоцтво про смерть [NUMBER] , вид. 26.04.2022). З копії довідки про право\~власності,\~що видається\~в зв`язку\~з оформленням\~спадщини № 442 від 21.04.2023, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 згідно з господарською книгою № 11 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі у [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору - [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] , а/з № 17), син [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), онук [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ). \~ \~ \~ \~Згідно з копією інформації від 04.01.2024 № 01-03/9/21/21, наданої Снятинською міською радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , станом на 01.12.2001, згідно особового рахунку № [NUMBER] домогосподарства с. Попельники в погосподарській книзі № 5 за 2001-2005 роки, був зареєстрований тільки син покійного [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В книзі реєстрації нотаріальних дій Виконавчого комітету Попельниківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області за 2000-2003 роки, 26.08.2001 під номером 16 вчинено нотаріальну дію - посвідчено заповіт, заповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією довідки від 18.01.2024 № 60, виданої старостою Старостинського округу № 1 с. Попельники Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , згідно особового рахунка № [NUMBER] домогосподарства с. Попельники, погосподарської книги № 5 за 2001-2005 роки, станом на день смерті - [INFO] , не був зареєстрований у господарстві за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , [INFO] у вищевказаному господарстві, згідно особового рахунка № [NUMBER] домогосподарств с. Попельники, погосподарської книги № 5 за 2001-2005 роки був зареєстрований тільки син покійного [PERSON] [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 55/02-31 від 26.01.2024, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 75961 від 13.03.2023, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ право власності не зареєстровано. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності на спадкування за законом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність»\~щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі\~ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»\~загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] . Спадщину позивачка прийняла відповідно до вимог закону, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Однак позивачка отримала від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, який належав до суспільної групи «колгоспний двір», а тому не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що остання вчинила усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/3 у кожного співвласника. Після смерті одного із співвласників будинку [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом став її онук [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї баби, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а відповідно став власником 2/3 часток колгоспного двору, але не оформив свого права власності у встановленому законом порядку. Після смерті другого співвласника будинку [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за заповітом став його син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а відповідно став власником житлового будинку в цілому, але не оформив свого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, позивачка має право успадкувати після смерті свого батька [PERSON] житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав до суспільної групи «колгоспний двір» та рахувався за [PERSON] на момент його смерті. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Юркевич Христини Михайлівни в інтересах [PERSON] до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved