Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.03.2022 вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстровано у Яремчанському відділі ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 55. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона разом змалолітньою дочкою зареєстровані та проживають в будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] . Відповідач на даний час разом з ними не проживає, зареєстрований в м. Яремче. Відповідач добровільно не надає коштів на її утримання та утримання їхньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем та проходить службу в смт. Делятин у військовій частині [NUMBER] , його дохід становить близько 60000 грн. в місяць. Інших дітей та утриманців у відповідача немає, аліменти нікому не платить. До вересня 2022 року вона працювала в ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ», однак [PERSON] наполіг, щоб вона звільнилася, так як його заробітної плати вистачатиме для утримання їхньої сім`ї. На даний час вона не має можливості працевлаштуватися, тому що здійснює догляд за їхньою малолітнью дочкою. Таким чином\~вважає,\~що відповідач\~має можливість\~та зобов`язаний\~відповідно до\~законодавства сплачувати\~аліменти на\~утримання їхньої\~дочки по\~1/3\~частці від\~доходу в\~місяць,\~та по\~1/4 частці від доходу в місяць на ї утримання до досягнення дитиною трьох років. Короткий зміст відзиву на позов: Від представника відповідача-адвоката Гайтанюк М.М. поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] згідний сплачувати аліменти на утримання позивачки та на утримання дитини, але не згідний з розміром аліментів, який позивачка просить стягувати з нього на своє утримання та на утримання дитини, і вважає такий розмір аліментів необгрунтованим. Так, свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини та в її утриманні, як матері дитини. Однак такі твердження позивачки не відповідають дійсності. Зоакрема за ввесь час протягом спільного проживання відповідача з позивачкою він утримував їхню сім`ю. Не дивлячись на те, що вони з позивачкою припинили спільне проживання, відповідач й надалі продовжував утримувати дитину та позивачку. Відповідач проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . У позовній заяві позивачка стверджує, що розмір заробітної плати відповідача складає 60000 грн., однак така інформація не є вірною. Даний факт підтверджується довідкою про доходи, виданою В/Ч [NUMBER] № 75 від 13.03.2024, з якої вбачається, що щомісячний розмір доходів відповідача становить 29313.34 грн., і тільки в окремі місяці він вищий. Також відповідач кожного місяця переказував кошти на утримання дитини та позивачки, що підтверджується виписками по картках відповідача, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому позивач вважає, що у позивачки не було підстав звертатися з даним позовом до суду. Також зазначає, що дитина сторін є здоровою, позивачка є фізично здоровою і працездатна особою. Так як позивачка з дитиною проживає у будинку своїх батьків, що вбачається із акту обстеження матеріально - побутових умов, то їй також допомагають її батьки. У позивачки немає інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, крім їхньої з відповідачем дитини. Із акту обстеження матеріально-побутових умов позивачки вбачається, що в позивачки батьки є пенсіонерами. Разом з тим на підтвердження вказаних обставин позивачка до позовної заяви не долучає жодних належних доказів (копій пенсійних посвідчень своїх батьків, тощо). Відповідач є фізично здоровим, походить військову службу в ЗСУ. Разом з тим у відповідача, крім позивачки та дитини, є інші особи, яких за законом він зобов`язаний утримувати. Так, мати відповідача, [PERSON] , померла [INFO] . Батько відповідача, [PERSON] , 1962 р.н., є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи, тому відповідач йому допомагає матеріально. У 2020 році батько відповідача захворів на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого став агресивний, не контрольований, моментами небезпечний для оточуючих, тому був поміщений у КУ «Новоборівський психоневрологічний інтернат» Житомирської області, що підтверджується довідкою від 19.03.2024. І хоча в даній довідні вказано, що батько відповідача перебуває на державному утриманні, відповідач відвідував та відвідує батька в інтернаті, купував та купує йому одяг, їжу, речі побутового вжитку. Крім того відповідач також матеріально допомагає своїй сестрі [PERSON] , [INFO] , оскільки сестра відповідача хворіє, що підтверджується довідкою Яремчанської ЦМЛ від 20.03.2024 № 48. З приводу захворювання - гігантський невус шкіри правого передпліччя [PERSON] кожні три місяці проходить обстеження у Івано-Франківському онкологічному диспансері, оскільки такий невус зазвичай переходить у захворювання раку шкіри. Сестра відповідача, [PERSON] - не одружена, дітей немає, її мати і мати відповідача померла, а її батько психічно хвора особа з інвалідністю 2 групи. Тому крім відповідача вона не має інших осіб, які їй можуть допомагати фінансово. Крім того відповідач систематично докуповує обмундирування (берці, бушлат, форму, термобілизну, тощо), оскільки обмундирування, яким забезпечує держава, швидко зношується. У позовній заяві позивачка просить стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів, а на своє утримання - в розмірі 1/4 частки його доходів. Сумарно це складе частку 7/12 від доходів відповідача, а отже більше як 50% його грошового забезпечення. В грошовому виразі із звичайного грошового забезпечення відповідача це складе суму 16916 грн., а отже більше 50% від його доходів. При цьому позивачка не наводить в позовній заяві та не підтверджує належними доказами обгрунтованість запропонованого нею розміру аліментів. Такими своїми позовними вимогами позивачка намагається покласти обов`язок по утриманню дитини тільки па відповідача. Відповідач,\~враховуючи розмір\~його грошового\~забезпечення,\~його сімейний\~стан та\~необхідність додаткових\~витрат на\~обмундирування,\~може сплачувати\~аліменти на\~утримання дитини\~в розмірі\~1/4 частки всіх його доходів (заробітку), та на утримання позивачки до досягнення їхньою дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частки всіх його доходів (заробітку). Розмір аліментів 1/8 частки від доходів відповдіача, який відповідач згідний сплачувати на утримання позивачки, перевищує прожитковий мінімум, визначений законодавством для працездатних осіб. Тому відповідач вважає такий розмір достатнім для забезпечення потреб позивачки. Відповідач вважає, що враховуючи всі вказані вище обставини, запропонований ним розмір аліментів па утримання дитини та на утримання позивачки забезпечить дотримання принципу рівності обов`язку батьків по утриманню дитини, буде доститнім для забезпечення потреб дитини та позивачки. Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, згідно позовної заяви розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 5000 грн. Однак з таким розміром витрат на правничу допомогу відповідач не згідний, вважає його необгрунтовано завищеним. Зокрема із документів, які долучено до позовної заяви не вбачається, що визначаючи розмір гонорару представник позивача виходила із засад розумності та співмірності із заявленими позовними вимогами. Разом з тим відповідач вважає, що позивачка звернулася до суду з даним позовом безпідставно, аліменти він сплачував добровільно, тому в частині задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги позивача підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просили суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просили стягувати з відповідача користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Крім того просили стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просили стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просили стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу заперечили. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2024 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.03.2022 у Яремчанському відділі ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 55 (а.с. 4). За час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Як вбачається з копій витягів з реєстру Делятинської територіальної громади від 05.10.2023, та акту обстеження матеріально-нобутових умов домогосподарства від 12.02.2024, позивач [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , в будинку батьків позивача. Батьки позивача є пенсіонерами. Умови проживання задовільні. Чоловік [PERSON] разом з дружиною та дочкою не проживає (а.с. 6-8). З відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України вбачається, що дохід позивача [PERSON] за грудень 2021 року становив 9935,13 грн. Дохід позивача за період з січня 2022 року по жовтень 2022 року склав 175953,76 грн. З жовтня 2022 року по січень 2023 року дохід у позивача відсутній (а.с. 9). З документів, наданих відповідачем вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідач проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , та його дохід за період з 01 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року склав 273577,25 грн. Вказані обставини підтверджуються копією паспорта громадянина України [NUMBER] , та довідкою про доходи від 13.03.2024, виданою в/ч [NUMBER] (а.с. 47, 50). З виписок по картках відповідача, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вбачається, що відповідач кожного місяця здійснював перекази коштів на рахунки позивача, зокрема: березень 2022 року - 36200 грн.; квітень 2022 року - 8000 грн.; травень 2022 року - 44000 грн.; червень 2022 - 33000 грн; липень 2022 року - 35000 грн; серпень 2022 року - 35 000 грн., (а також - 35035 грн. на іншу картку позивача, відкриту в АТ КБ «Приват Банк»); вересень 2022 року - 39000 грн.; жовтень 2022 року - 30000 грн; листопад 2022 року - 35000 грн.; грудень 2022 року - 33025 грн.; січень 2023 року - 15 000 грн.; лютий 2023 року 40000 грн.; березень 2023 року - 20000 грн.; квітень 2023 року - 20200 грн.; травень 2023 року - 30 000 грн.; червень 2023 року - 40000 грн.; липень 2023 року - 43 000 грн; серпень 2023 року- 20000 грн.; вересень 2023 року - 20 000 грн.; жовтень 2023 року - 20 000 грн.; листопад 2023 року- 23 000 грн.; грудень 2023 року - 62000 грн.; січень 2024 року - 500 грн.; лютий 2024 року - 20 000 грн.; березень 2024 року - 7537.69 грн. (а.с. 51-55). Батько відповідача, [PERSON] , 1962 р.н., особа з інвалідністю ІІ групи, з 05.11.2020 (наказ № 42-п) проживає та зареєстрований в інтернатній установі - Комунальній установі «Новоборівський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради за адресою: смт. Нова Борова, вул. Лісна, 2-А, Житомирського району, Житомирської області, та перебуває на повному державному утриманні (а.с. 63). Сестра позивача, [PERSON] хворіє, діагноз: гігантський невус шкіри правого передпліччя, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , та випискою з протоколу ЛКК Яремчанської центральної міської лікарні від 20.03.2024 № 48 (а.с. 57-62). Як вбачається з позовної заяви, відзиву на позов та матеріалів справи, позивач на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років. Відповідач проходить військову службу у складі ЗСУ, де отримує офіційний дохід.. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітньої дитини та дружини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо позовної\~вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. Крім того відповідач та його представник в судовому засіданні погодились на визначення аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо позовної\~вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до\~ч.\~2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності\~до ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~77\~СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За змістом ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено судом, позивач проживає разом з малолітньою дитиною, офіційно не працевлаштована, підсобного господарства не веде, здійснює догляд за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому відповідно до ст. 84 СК України має право на утримання від відповідача як батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач отримує офіційні доходи, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 13 ЦПК України, згідно якої суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності. Крім того відповідач та його представник в судовому засіданні погодились на визначення аліментів на утримання дружини у частці від доходу відповідача. Щодо тверджень відповідача про те, що він фінансово допомагає своєму батькові, який є собою з інвалідністю ІІ групи та хворіє на психічне захворювання, та своїй сестрі, яка хворіє та потребує постійних ліків та обстежень, суд зазначає, що до матеріалів справи не додано належних доказів на підтвердження того, що батько та сестра відповідача неотримують жодних доходів (пенсії, соціальної допомоги, тощо), та перебувають на утриманні позивача. Крім того з довідки КУ «Новоборівський психоневрологічний інтернат» вбачається, що батько відповідача перебуває на повному державному утриманні. Окрім цього суд зазначає, що добровільне надання платником аліментів матеріальної допомоги своєму батькові та сестрі не звільняє його від встановленого законом обов`язку утримувати свою малолітню дитину та дружину. Щодо тверджень відповідача про те, що він добровільно перераховував грошові кошти на рахунки позивача суд зазначає, що добровільне перерахування коштів платником аліментів є його правом, не звільняє його від встановленого законом обов`язку утримувати свою малолітню дитину та дружину. В той же час суд зазначає, що відповідно абз. 2 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,\~із заробітної\~плати боржника\~може бути\~утримано за\~виконавчими документами\~до погашення\~у повному\~обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. У позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів, а на своє утримання - в розмірі 1/4 частки його доходів. Сумарно це складе частку 7/12 від доходів відповідача, а отже більше як 50% його заробітку (доходу). В грошовому виразі із звичайного грошового забезпечення відповідача (згідно доданої довідки про доходи) це складе суму 16916 грн., а отже більше 50% від його доходів. Враховуючи наведене\~суд вважає\~за необхідне\~призначити аліменти\~на утримання\~дитини в\~розмірі 1/4 частки всіх його заробітку (доход), та на утримання позивача в розмірі 1/6 частки всіх його заробіку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку, що в сукупному розмірі не становитиме не більше 50% від його заробітку (доходу). Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який позивач поніс у зв`язку із розглядом справи; договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 14.02.2024, та квитанцію про оплату коштів серії 10ВАА № 001779 від 14.02.2024 (а.с. 2, 11, 13). Відповідно до п. 5.2 умов договору про надання правової допомоги, та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, розмір гонорару складається із суми, вартості послуг, яка узгоджена сторонами, та становить 5000 грн. Позивачем [PERSON] здійснено перерахування коштів адвокату Гандзюк І.Р. за надання юридичних послуг на суму 5000 грн., що підтвердується відповідною квитанцією. Таким чином вказаний розмір судових витрат погоджений адвокатом та клієнтом. Вказані послуги оплачені в повному об`ємі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документом. Таким чином стороною позивача підтверджено відповідними доказами надання правничих послуг. Доводи сторони відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат суд вважає необгрунтованими. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.. Висновки суду: Виходячи із встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який отримує офіційний дохід, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, а також сукупну частку аліментів від заробітку платника аліментів, суд дійшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також при визначенні розміру аліментів на утримання матері суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, наявності у того із батьків, з ким проживає дитина, права на утримання, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, інших доходів не має, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який отримує офіційний дохід, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, обов`язок сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, а також сукупну частку аліментів від заробітку платника аліментів, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення малолітньою дочкою [PERSON] трьох років. Враховуючи положення ст.ст. 79, 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 16.02.2024. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 5000\~грн.\~сплачених витрат\~на професійну\~правничу допомогу,\~та 2422 грн. 40 коп. (за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини) судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84, 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved