Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Вона мають доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.08.2018 із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Їхня спільна із відповідачем донька [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не проживає разом зі своєю малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , не бере участі у її вихованні, життям та здоров`ям не цікавиться, не виконує батьківських обов`язків щодо виховання доньки. Відповідач не піклується про здоров`я [PERSON] , її фізичний, духовний і моральний розвиток, не займається її вихованням та не сприяє створенню належних умов для розвитку її природних здібностей, не займається підготовкою доньки до самостійного життя. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з нього на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являється, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку (через оголошення). Заяв про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Представники залучених органів опіки і піклування: Служби в справах дітей Деражнянської РДА Хмельницької області, Служби в справах дітей, соціального захисту та охорони здоров`я Гніванської міської ради, Служби в справах дітей Тульчинської районної державної адміністрації, Служби в справах дітей Шпиківської селищної ради, в судове засідання не з`явилися, подали заяви, відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутності. Письмовий висновок щодо розв`язання спору, доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав жоден із залучених органів опіки та піклування не надав, у зв`язку із невідомим місцем перебування батька. Просять рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2018 року (а.с.11-13) було розірвано. Від шлюбу і спільного проживання із відповідачем вони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Судовим наказом Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.08.2018 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-16). [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач аліментів на її утримання не сплачує, що стверджується розрахунками боргу по аліментах (а.с.129). Відповідач [PERSON] не проживає разом зі своєю дочкою, не бере участі у її вихованні, життям та здоров`ям не цікавиться, не дбає про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не сприяє створенню належних умов для розвитку її природних здібностей, не займається підготовкою доньки до самостійного життя. Крім того, дитина [PERSON] , 2017 р.н., має інвалідність, дитячий аутизм з порушенням соціальної взаємодії, що стверджується висновком обл. ЛКК №148 від 11.10.2021 (а.с.130) та посвідченням серії [NUMBER] (а.с.131), що зумовлює часте дороговартісне лікування та реабілітацію, де часто потрібна згода другого з батьків, а відсутність відповідача є перешкодою для можливості відвідувати з дитиною усі медичні заклади без згоди батька. Відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не сплачує аліменти на утримання доньки, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом і не бажає брати участь у її вихованні та лікуванні, що в свою чергу, негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується із донькою, не дає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання доньки, оскільки батько [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання доньки [PERSON] . Залученими органами опіки та піклування не надано суду письмового висновку щодо розв`язання спору (доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав), оскільки місце знаходження та проживання відповідача невідоме. Однак це не спростовує факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків утримувати та виховувати дитину. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батька до дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд вважає, що надані та зібрані судом докази прямо та неупереджено свідчать про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, тому позовні вимоги задовільняє. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі заяви про позбавлення батьківських прав, суд стягує з відповідача.

Outcome: approved