Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Коваленко Я.А. звернувся до суду з позовною заявою до Вінницької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свій позов мотивував тим, що 01.07.2022 Вінницьким міським головою було прийнято Розпорядження №1031/0 «Про звільнення [PERSON] ». Розпорядженням міського голови від 07.09.2022 року №1484/о «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01.07.2022 №1031/0» було внесено зміни до п.1 розпорядження від 01.07.2022. Зазначеними розпорядженнями до [PERSON] застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради. Позивач вважає оскаржувані розпорядження протиправними, оскільки викладені у розпорядженнях обставини не відповідають дійсності, правові підстави для застосування дисциплінарної відповідальності - відсутні, а самі розпорядження прийнято з порушенням законодавства про працю. Окрім того, роботодавцем було порушено заборону на проведення перевірки у військовий час та карантин. У зв`язку із зазначеним, з метою захисту прав та інтересів позивач звертається до суду з позовом про визнання протиправним та скасування оскаржуваного розпорядження. При звільненні в розпорядженні від 01.07.2022 року №1031/о підставою зазначається наявність у головного лікаря непогашеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оголошеної на підставі п.п. 16,19 розділу IV Контракту від 27.12.2018 (зі змінами), а статтю про звільнення роботодавець використовує пункт 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю, а саме, систематичне невиконання працівником поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Однак, звільнення на підставі пункту 3 частини 1 статі 40 КЗпП України суперечить законодавству, оскільки при притягненні до відповідальності Вінницька міська рада враховує попереднє порушення трудового законодавства (догану) і виявивши, на їхню думку, друге порушення - звільняє позивача. Крім того, звільнення [PERSON] відбувається у період тимчасової втрати працездатності Позивача. Однак, Вінницька міська рада не враховує зазначене і звільняє його 04 липня 2022 року. Після хвороби позивача Вінницькою міською радою готуються зміни, виправляються допущені помилки та приймається розпорядження міського голови від 07.09.2022 року №1484/0 «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01.07.2022 року №1031-о» яким змінюється дата звільнення з 07 вересня 2022 року. Щодо основних порушень, на які посилається Вінницька міська при застосуванні заходу дисциплінарного стягнення як звільнення позивач зазначає, що загальна площа приміщень, де орендодавцем/балансоутримувачем виступає КНП «ВКБЛ» ВМР що передавались станом на січень 2022 року становила 2 096 м2, в тому числі 118,9 м2 площа приміщень, використовувались орендарями («Covid зона», припинення діяльності, інше) 47,4 м2. Зазначене підтверджується листом КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради, вих. №819 від 29.09.2022 року. Позивач вважає, що дії щодо порушення трудової дисципліни, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення є недоведеними. Щодо позовних вимог до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради позивач зазначає, що оскільки нарахування та виплата заробітної плати здійснювалась Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради тому позовна вимога про стягнення середнього заробітку за ви прогул звертається до Відповідача 2. Враховуючи вищевикладене, позивач просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Вінницького міського голови від 01.07.2022 №1031/о «Про звільнення, [PERSON] » та розпорядження Вінницького міського голови від 07.09.2022 №1484/о «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01.07.2022 №1031-о»; - поновити [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради з 07 вересня 2022 року; - стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов`язавши Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради нарахувати та виплатити суму середнього заробітку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2022 позовну заяву залишено без руху. 26.10.2022 представник позивача адвокат Коваленко Я.А. подала заяву про усунення недоліків та позовну заяву у новій редакції. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб. 17.11.2022 на адресу суду від представника відповідача Вінницької міської ради Дзигун О.Л. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що відповідно контракту, укладеного з Головним Лікарем КНП «ВКБЛ» ВМР [PERSON] від 27.12.2018 року (зі змінами) керівник зобов`язується безпосередньо здійснювати поточне управління (керівництво) КНП «ВКБЛ» ВМР, у тому числі забезпечувати належний рівень медичного обслуговування підприємством «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської населення, ефективну діяльність Закладу, раціональне використання і збереження закріпленого за Закладом майна, раціональний добір кадрів, створювати умови для забезпечення належного рівня медичного обслуговування населення, а роботодавець зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. На виконання наказу директора департаменту охорони здоров`я [PERSON] від 07.06.2022 №89 «Про перевірку ефективності використання приміщень комунальної власності на балансі КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради», проведена відповідна перевірка. За результатами перевірки ефективності використання приміщень по вул. Хмельницьке шосе, 92 в м. Вінниці, які знаходяться на балансі КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради, працівниками департаменту охорони здоров`я міської ради та департаменту комунального майна міської ради було встановлено, що з січня по червень 2022 року включно головним лікарем КНП «ВКБЛ» ВМР [PERSON] здійснювалась передача приміщень комунальної власності в користування третім особам без укладання договору оренди та без згоди Органу управління і Власника комунального майна, що призвело до значних втрат фінансових і матеріальних ресурсів в частині недоотримання доходів бюджету Вінницької міської територіальної громади від плати за оренду приміщень комунальної власності та незаконних витрат бюджету Вінницької міської територіальної громади на оплату спожитих третіми особами енергоносіїв. З метою дотримання норм КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарного стягнення Позивачу надано термін для надання письмових пояснень з 22.06.2022 року по 01.07.2022 року. Зазначені пояснення [PERSON] були надані та враховані при складенні дисциплінарного стягнення, також зазначені, як підстава в розпорядженні Вінницького міського голови від 01.07.2022 року № 1031/о «Про звільнення [PERSON] ». Тобто, позивач мав час для ознайомлення із актом перевірки та наданням своїх пояснень чи зауважень до нього. Документи, що підтверджують наявність фактів, а саме договори оренди, акти прийому-передачі приміщень, договори на відшкодування комунальних послуг, акти виконаних робіт, рахунки на оплату комунальних послуг, виписки з банків щодо їх оплати, тощо були предметом перевірки та відображені в Акті. Жодних заперечень щодо, фактів, викладених у вказаних документах, щодо явності- відсутності того чи іншого документу позивач не заявляв, ні у позовній заяві, ні у письмових поясненнях. На час звільнення позивач вважався таким, що притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання трудових обов`язків, надання підприємству значної матеріальної шкоди, оскільки розпорядженням Вінницького міського голови від 17.06.2022 №65-р «Про оголошення догани [PERSON] » йому оголошено догану, яка на даний час є чинною. У зв`язку із систематичним невиконанням [PERSON] трудових обов`язків, передбачених Контрактом, Статутом до нього уже застосовувалися дисциплінарне стягнення догана, що свідчить про систематичне невиконання ним своїх обов`язків, тому наявні правові підстави звільнення позивача на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Твердження позивача про порушення Вінницькою міською радою вимог законодавства щодо охорони звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової працездатності необґрунтовані. Відповідач зазначає, що при винесенні роботодавцем розпоряджень Вінницького міського голови від 01.07.2022 року № 1031/0 та від 07.09.2022 року № 1484/0 дотримано передбачені статтями 147149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, підстави для визнання їx протиправними та скасування відсутні. З огляду на викладене вище, відповідач вважає, що вимоги позовної заяви є необґрунтованими та безпідставними, оскаржувані розпорядження міського голови відповідають нормам чинного законодавства. Представник позивача надала відповідь на відзив в якому зазначила, що позивач в межах своїх повноважень виконав вимоги чинного законодавства. Крім того зазначила на розгляді в суді перебуває цивільна справа №127/22585/22 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, у зв`язку з чим просила зупинити провадження до винесення рішення по вищевказаній справі. 15.12.2022 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2023 зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №127/22585/22 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2023 поновлено провадження у даній цивільній справі. 31.08.2023 представник відповідача Вінницької міської ради Дзигун О.Л. подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 05.09.2023 на адресу суду від представника позивача адвокат Коваленко Я.А. надійшли додаткові пояснення по справі. 07.11.2023 представник позивача адвокат Коваленко Я.А. подала клопотання про поновлення строків на подання додаткових пояснень та долучення додаткових доказів. 26.01.2024 на адресу суду представник відповідача Вінницької міської ради Дзигун О.Л. подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 25.04.2024 представник позивача адвокат Коваленко Я.А. подала клопотання про поновлення строків на подання додаткових пояснень та долучення додаткових доказів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Коваленко Я.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача Вінницької міської ради Дзигун О.Л. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради Кордонський О.В. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом в становлено, що 27.12.2018 було укладено контракт з головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Вінницька центральна районна клінічна лікарня» Вінницької районної ради [PERSON] і Вінницькою районною радою, в особі голови Вінницької районної ради Сітарського С.М. 04.03.2021 і 09.03.2022 між [PERSON] та Вінницькою міською радою в особі Вінницького міського голови Моргунова С.А. були укладені додаткові угоди зі змінами та доповненнями. Відповідно до контракту [PERSON] зобов`язується безпосередньо здійснювати поточне управління (керівництво) комунальним некомерційним ради, у тому числі забезпечувати належний рівень медичного обслуговування підприємством «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської населення, ефективну діяльність Закладу, раціональне використання і збереження закріпленого за Закладом майна, раціональний добір кадрів, створювати умови для забезпечення належного рівня медичного обслуговування населення, а роботодавець зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Відповідно до пункту 1.1. розділу 1. Статуту Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 25.02.2022 року №888 підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Предметом діяльності Підприємства згідно п. 2.2. є, в тому числі, створення умов, необхідних для забезпечення доступної та якісної медичної допомоги населенню, організації належного управління внутрішнім лікувально-діагностичним процесом та ефективного використання майна та інших ресурсів підприємства. Згідно пункту 3.2. розділу 3 Статуту підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном, що є власністю Вінницької міської територіальної громади, на праві оперативного управління. Відповідно до пункту 4.3. розділу 4. Статуту підприємство має право придбавати, орендувати необхідне йому обладнання та інші матеріальні ресурси, користуватися послугами юридичних та фізичних осіб, відповідно до укладених угод. Підприємство має право надавати в оренду майно, закріплене за ним на праві оперативного управління (без права викупу), юридичним та фізичним особам відповідно до чинного законодавства України та локальних актів органів місцевого самоврядування. Відповідно до підпункту 5.1.10 пункту 5.1 розділу 5 Статуту підприємство має право здавати в оренду юридичним та фізичним особам закріплене за ним майно згідно із законодавством та за погодженням з Органом управління. Згідно підпункту 6.4.5. пункту 6.4. розділу 6 Статуту Головний лікар підприємства користується правом розпорядження майном та коштами підприємства відповідно до законодавства та цього Статуту. Забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством на праві оперативного управління майна. Згідно підпункту 6.4.18 пункту 6.4. Статуту Головний лікар за погодженням із Власником та відповідно до вимог законодавства має право укладати договори оренди майна. На виконання наказу директора департаменту охорони здоров`я [PERSON] від 07.06.2022 №89 «Про перевірку ефективності використання приміщень комунальної власності, які знаходяться на балансі КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради», проведена відповідна перевірка. За результатами перевірки ефективності використання приміщень 09 червня 2022 року було складено відповідний акт та було встановлено, що приміщення на першому поверсі поліклініки площею 3,7 м2 використовується ФОП [PERSON] для надання послуг ксерокопіювання. На запитання членів комісії про підстави його перебування в приміщенні [PERSON] надав членам комісії договір оренди від 20.07.2017 з Вінницьким районним центром первинної медико-санітарної допомоги та додаткову угоду - договору №7 від 05.07.2019 терміном дії договору до 18.02.2021. З пояснень [PERSON] більше договорів оренди на це приміщення ним не укладалось. Згідно даних бухгалтерського обліку, в період з січня по квітень 2022 року включно ФОП [PERSON] на підставі укладеного договору з головним лікарем КНП «ВКБЛ» ВМР [PERSON] від 21.01.2022 №30 перераховував кошти за відшкодування комунальних послуг за користування вказаним приміщенням без укладеного договору оренди. Оплата здійснювалась на рахунок КНП «ВКБЛ» ВМР, за вказаний період на загальну суму 955, 38 грн. Членами комісії відмічено, що з моменту внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04 березня 2021 року) про зміну Власника приміщення поліклініки по [ADDRESS] у зв`язку із прийняттям до сфери управління Вінницької міської ради підприємства та передачі вказаного приміщення на баланс КНП «ВКБЛ» ВМР, договори оренди на вказане приміщення не укладались. 09 червня 2022 року при візуальному огляді приміщення холу головного корпусу КНП «ВКБЛ» ВМР на першому поверсі членами комісії було виявлено приміщення, яке використовується третіми особами для торгівлі продуктами харчування, приміщення площею 3,8 кв2 використовується ФОП [PERSON] . Було передано в оренду на підставі договору оренди № 2 від 03.03.2016 року та додаткової угоди №1 від 01.10.2018 року, укладеного з Вінницьким районним центром первинної медико-санітарної допомоги на термін до 01.08.2021 року. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17.06.2021 №1516 ФОП [PERSON] було відмовлено в продовженні терміну дії договору оренди. Відповідно до акту приймання-передачі майна від 01.08.2021 орендар - [PERSON] передала вказане приміщення балансоутримувачу, про що є підписи головного лікаря «ВКБЛ» ВМР [PERSON] та директора департаменту комунального майна міської ради [PERSON] . Проте, на підставі укладеного договору від 28.01.2022 №28 з головним лікарем КНП «ВКБЛ» ВМР [PERSON] . ФОП [PERSON] в період з січня по квітень 2022 року включно перераховувала кошти за відшкодування комунальних послуг підприємству за користування вказаним приміщенням без укладеного договору оренди. Оплата здійснювалась на рахунок КНП «ВКБЛ» ВМР, за вказаний період на загальну суму 1560,32 грн. 09 червня 2022 року при візуальному огляді першого поверху головного корпусу КНП «ВКБЛ» ВМР членами комісії було виявлено приміщення площею 112 м2 в якому розташований Вінницький районний архів. При цьому як встановлено, договір оренди приміщення було укладено на підставі рішення районної ради від 26.04.2018 року №1513. Термін дії договору закінчився 31.12.2020. Вінницькою районною державною адміністрацією за період з січня по квітень 2022 року включно було перераховано на рахунок КНП «ВКБЛ» ВМР. коштів на загальну суму 28161,74 грн. Відповідно до даних бухгалтерського обліку ВСП Вінницький РВ ДУ «Віницький обласний лабораторний центр контролю та профілактики хвороб» за період з січня по березень 2022 року включно здійснювалась оплата за комунальні послуги на рахунок КНП «ВКБЛ» ВМР за використання приміщення загальною площею 82,9 м2 на підставі укладених договорів на відшкодування з головним лікарем КНП «ВКБЛ» ВМР [PERSON] на загальну суму 12 209, 47 грн. Договір оренди вказаного приміщення відсутній. При перевірці холу на першому поверсі головного корпусу КНП «ВКБЛ» ВМР було виявлено банкомат АТ «Правекс банк». Договорів на оренду приміщення та на відшкодування комунальних послуг між банківською установою та КНП «ВКБЛ» ВМР не укладено. На четвертому поверсі поліклініки КНП «ВКБЛ» ВМР членами комісії було виявлено два кабінети площею 10,6 м2 і 21,5 м2, в яких знаходиться Вінницька міжрайонна МСЕК. Оплата за орендну плату чи за спожиті комунальні послуги Вінницькою районною МСЕК не здійснюється. За результатами перевірки комісія прийшла до наступного висновку: В порушення підпунктів 4-5, 7 пункту 5 розділу ІІ Контракту і підпункту 5.1.10 пункту 5.1 розділу 5, підпункту 6.4.5. пункту 6.4. розділу 6 Статуту КНП «ВКБЛ» ВМР, Закону України «Про оренду державного і комунального майна», рішення Вінницької міської ради на від 26.02.2022 року №276 «Про делегування повноважень та функцій орендодавця майна комунальної власності Вінницької міської територіальної громади», зі змінами до нього, пункту г) пункту 3 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України головним лікарем «ВКБЛ» ВМР [PERSON] в першому півріччі 2022 року включно здійснювалась передача приміщень комунальної власності в користування третім особам без укладання та без згоди Органу управління і Власника комунального майна, що призвело до значних втрат фінансових і матеріальних ресурсів, а саме: недоотримання доходів бюджету Вінницької міської територіальної громади від плати за оренду приміщень та незаконних витрат бюджету Вінницької міської територіальної громади на оплату спожитих третіми особами енергоносіїв. Позивачу надано термін для надання письмових пояснень з приводу фактів, викладених в акті перевірки. Позивач надав пояснення та зауваження до акту перевірки ефективності використання приміщень по [ADDRESS] , які знаходяться на балансі КНП «ВКБЛ». Зазначив, що на час надання закладом медичної допомоги хворим на «COVID-19», з березня 2021 року по квітень 2022 року, діяльність ФОП [PERSON] , АТ ПРАВЕКС БАНК не проводилась, так як попали в частину ізольованих приміщень, до яких доступ був заборонений або обмежений. Стосовно приміщення на першому поверсі поліклініки площею 3,7 м2, що використовується ФОП [PERSON] , зазначив, що вказане приміщення відповідно до укладеного Договору оренди приміщення №7 від 05.07.2019 Вінницькою районною радою для надання послуг з ксерокопіювання. На час передачі закладу до сфери управління Вінницької міської ради приміщення поліклініки перебувало на балансі КНП «Вінницький ЦПМСД», що також було передано до сфери управління Вінницької міської ради. На час передачі поліклініки на баланс КНП «ВКБЛ» ВМР будь-яких розпоряджень стосовно подальшого використання вказаного приміщення від власника Вінницької міської ради на адресу КНП «ВКБЛ» ВМР не надходило. Будь-яких вказівок, рекомендацій щодо подальшого використання вказаного приміщення з боку власника, органу управління, департаменту комунального майна на адресу КНП «ВКБЛ» ВМР не надходило. Стосовно приміщення на першому поверсі поліклініки площею 3,8 м2, позивач зазначив ФОП [PERSON] використовував вказані приміщення відповідно до укладеного Договору оренди приміщення №2 від 03.03.2016 Вінницькою районною радою з подальшим продовженням строку оренди до 01.08.2021. Разом з тим, Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.08.2021 №1991 «Про включення об`єктів нерухомого майна комунальної власності до Переліку першого типу» вказане приміщення включено до Переліку об`єктів Першого типу для подальшої передачі в оренду на аукціоні з цільовим призначенням: реалізація хлібобулочних виробів. Будь-яких вказівок, рекомендацій щодо подальшого використання вказаного приміщення з боку власника, органу управління, департаменту комунального майна на адресу КНП «ВКБЛ» ВМР не надходило. Заборгованості за спожиті комунальні послуги не має. Стосовно приміщення на першому поверсі головного корпусу площею 112 м2 що використовується Вінницькою районною державною адміністрацією для розміщення районного архіву, позивач зауважив, що договір оренди приміщення було укладено між Вінницькою районною радою та Вінницькою районною державною адміністрацією. З часу передачі закладу до сфери управління Вінницької міської ради будь-яких розпоряджень, вказівок від власника Вінницької міської ради на адресу КРН «ВКБЛ» ВМР щодо подальшого використання вказаного приміщення не надходило. Стосовно розміщення на першому поверсі головного корпусу банкомату АТ «Правексбанк». Банкомат займає площу до 1 м2, використовується працівниками закладу для зняття готівки, так як «зарплатний проект» закладу розміщено у вказаному банку. Споживання електроенергії банкоматом мінімальними, так як використовується виключно працівниками закладу у зв`язку з розміщенням на площі з обмеженим доступом для сторонніх осіб. Стосовно приміщення на четвертому поверсі поліклініки загальною площею 32,1 м2 що використовується Вінницькою міськрайонною МСЕК для ведення статутної діяльності позивач вказує, що з часу передачі закладу до сфери управління Вінницької міської ради будь-яких розпоряджень, вказівок від власника органу управління та департаменту комунального майна Вінницької на адресу КНП «ВКБЛ» BMP щодо використання вказаного приміщення не надходило. За результатами службової перевірки розпорядженням міського голови [PERSON] від 17.06.2022 №65/р [PERSON] було оголошено догану. Розпорядженням міського голови [PERSON] від 07.07.2022 №1031/о позивача було звільнено 04.07.2022 з посади головного лікаря КНП «ВКБЛ» BMP у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю [PERSON] на день звільнення Розпорядженням міського голови [PERSON] від 07.09.2024 №1484/о були внесені зміни до розпорядження міського голови від 01.07.2022 №1031-о, а саме дата звільнення [PERSON] з «04.07.2022» змінено на «07.09.2022». Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.\~5-1\~КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана. Згідно ч. 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен затребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ч. 1 ст. 149 КЗпП). Це дає змогу керівництву установи об`єктивно з`ясувати причини та обставини здійсненого працівником дисциплінарного проступку. Вимагати від працівника письмових пояснень можна як усно, так і письмово. Письмову форму застосовують в тому випадку, коли працівник узагалі відмовляється надавати будь-які пояснення. Причому доцільно письмове повідомлення вручити працівнику під підпис, а в разі відмови працівника розписатися скласти в довільній формі акт про відмову працівника від підпису про ознайомлення з повідомленням. Відмова працівника дати пояснення не може бути перешкодою для застосування стягнення. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.\~147-149\~КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Таку правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 22.07.2020 року у справі № 554/9493/17. Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Вінницького міського голови від 01.07.2022 №1031/о «Про звільнення [PERSON] ». та розпорядження Вінницького міського голови від 07.09.2022 №1484/о «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01.07.2022 «1031-о, суд зазначає про наступне. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. Звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст.\~40\~КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте, застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»(зі змінами та доповненнями), за передбаченими п. 3 ч. 1 ст.\~40\~КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України). У п. 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п. 3, 4, 7, 8 ч. 1 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст.\~40\~КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку При звільненні працівника роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час. Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст.\~40\~КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Таку правову позицію Верховний Суд виклав у постанові 21.07.2021 року у справі № 303/5205/18. В наказі про звільнення працівника власник або уповноважений ним орган зобов`язаний навести конкретні факти порушень, не обмежуючись загальним посиланням на порушення трудових обов`язків з боку працівника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 08.08.2018 року у справі № 172/1113/16-ц. З розпорядження від 17.06.2022 №65/р «Про оголошення догани [PERSON] » чітко та зрозуміло вказано за вчинення яких саме конкретних дисциплінарних проступків притягується позивач до відповідальності, в чому полягає його протиправна поведінка, які шкідливі наслідки наступили який причинний зв`язок між цими наслідками та поведінкою позивача. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність дисциплінарного проступку з боку позивача через доведеність наявності всіх його складових елементів. З розпорядження міського голови Вінницької міської ради від 01.07.2022 №1031/о вбачається, що [PERSON] звільнено у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором (п. 3 ч.1 ст. 40 КзпП України). Підставою винесення розпорядження про звільнення позивача є доповідна записка директора департаменту охорони здоров`я міської ради [PERSON] , розпорядження міського голови від 17.06.2022 №65/р «Про проголошення догани [PERSON] », акт від 01.07.2022, пояснення [PERSON] від 01.07.2022. Вказані документи, на підставі яких винесено розпорядження про звільнення містять конкретні факти допущених [PERSON] невиконання обов`язків, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час. Отже, вказаний наказ відповідає вимогам трудового законодавства та не підлягає скасуванню. До того ж, перевіряючи доводи відповідача про систематичне невиконання [PERSON] своїх трудових обов`язків, судом встановлено обставини, а відповідачем доведено доказами в розрізі положень ст.ст.\~76-81\~ЦПК України їх наявність, притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у передбаченому законом порядку у зв`язку порушенням покладених на неї трудових обов`язків. Як зазначалось, систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. На час звільнення позивач вважався таким, що притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання трудових обов`язків, завдання підприємству значної матеріальної шкоди, оскільки розпорядженням Вінницького міського голови від 17.06.2022 №65-р «Про оголошення догани [PERSON] » йому оголошено догану, яка на день винесення розпорядження про звільнення була чинною. Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2023, яке набрало законної сили, у цивільнй справі №127/20922/22 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Вінницького міського голови №65 від 17.06.2022 "Про оголошення догани [PERSON] " в задоволенні позовних вимог відмовлено. При оспорені до суду розпорядження про звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які увійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватися і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі № 714/395/17, від 24.03.2021 року у справі № 149/1568/19. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю, судом встановлено, що останній надав докази на підтвердження вказаного, зокрема доказів систематичності невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вказані акти та вказані розпорядження доводять систематичність невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, судом встановлено систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, з огляду на що суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимоги в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі, а позивачем [PERSON] не доведений факт порушення його трудових прав при застосуванні дисциплінарних стягнень у виді догани та звільнення, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Згідно із ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові [PERSON] , понесені ним судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed