Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Представник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року цивільну справу за позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 жовтня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2021185956, згідно з яким позичальниця отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 100000 грн. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте, позичальницею кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так, останній платіж позичальницею був внесений 07 червня 2021 року в розмірі 3050 грн. Як вбачається з графіку платежів та розрахунку заборгованості позичальницею неналежним чином виконувалися свої зобов`язання та вносилися платежі не в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, станом на день відступлення права вимоги у розмірі 96103,32 грн., з яких 58140,62 грн заборгованість з тіла кредиту, 37962,70 грн. заборгованість по відсоткам. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір факторингу №24/03/23, який був засвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитним договором №2021185956 від 30 жовтня 2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 02 жовтня 2023 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за договором. Дана вимога не була отримана відповідачем, була повернута за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, то позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахувань відсотків, обумовлених договором. Оскільки заходи досудового врегулювання спору результатів не дали, то позивач просить стягнути з відповідача на його користь кредитну заборгованість у загальному розмірі 96103,32 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2684 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судові засідання сторони по справі не з`являлися. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. 07 лютого 2024 року від відповідачки [PERSON] до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява, в якій вона визнає свій борг та просить суд визначити для погашення кредитної заборгованості адекватні суму та строк. Також відповідачка повідомляє, що кредит в АТ «ОТП Банк» отримала 30 жовтня 2018 року, сплачувала його до 02 березня 2020 року, потім в їхній сім`ї сталося лихо в березні 2020 року в неї народилася дитина з множинними пухлинами головного мозку, яка в результаті хвороби померла. 29 серпня 2022 року чоловік відповідачки загинув на війні в наслідок численних уламкових поранень тіла з травматичною ампутацією нижньої кінцівки. В наслідок загибелі чоловіка, відповідачка отримала статус дружини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби (посвідчення № [NUMBER] ). Представник позивача в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. 05 квітня 2024 року від нього до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 6\~ст. 128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до\~ст. 639 ЦК України\~Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що 30 жовтня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2021185956, згідно з яким позичальниця отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 100000 грн. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте, позичальницею кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так, останній платіж позичальницею був внесений 07 червня 2021 року в розмірі 3050 грн. Як вбачається з графіку платежів та розрахунку заборгованості позичальницею неналежним чином виконувалися свої зобов`язання та вносилися платежі не в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, станом на день відступлення права вимоги у розмірі 96103,32 грн., з яких 58140,62 грн заборгованість з тіла кредиту, 37962,70 грн. заборгованість по відсоткам. Пунктом 2 кредитного договору передбачено, що протягом дії договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 36% річних. Згідно з п.3 Договору, повернення кредиту та сплата відсотків відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів відповідно до графіку платежів. Кредитний договір укладається відповідно до ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України, і підписання її зі сторони Банку відбувається шляхом нанесення на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників Банку, Сторони, підписанням кредитного договору, надають свою письмову згоду на укладання Договору в порядку, передбаченому цим пунктом. Підписанням кредитного договору позичальник приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, який розміщений на офіційному сайті банку https://www.otpbank.com.ua, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір факторингу №24/03/23, який був засвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитним договором №2021185956 від 30 жовтня 2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2021185956 від 30 жовтня 2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 02 жовтня 2023 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за договором. Дана вимога не була отримана відповідачем, була повернута за закінченням терміну зберігання. Проте свої зобов`язання стосовно щомісячного повернення суми кредиту, сплати відсотків, передбачених договором, відповідно до графіку платежів відповідачка належним чином не виконувала. За розрахунками позивача заборгованість [PERSON] станом на 24 березня 2023 року становить 96103,32 грн., з яких: -заборгованість по тілу кредиту 58140,62 грн.; -заборгованість по відсоткам 37962,70 грн. Згідно з п.1 ст. 6-2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» Під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим\~Законом України\~"Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки: 1) не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію. Для цілей цього пункту захищеними категоріями є: а) військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України; б) військовослужбовці, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби; в) члени сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; г) особи, які перебувають у полоні, особи, з якими втрачено зв`язок, особи, зниклі безвісти. Судом встановлено, що відповідачка належить до захищеної категорії, але відповідачка не повідомила банк, про набуття такого статусу, тобто вказана норма закону не може бути застосована у даному випадку. Так, відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами\~ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). За правилами\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно зі\~статтею 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом, відповідач, уклавши кредитний договір, прийняв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог на загальну суму 96103,32 грн., з яких: -заборгованість по тілу кредиту 58140,62 грн.; -заборгованість по відсоткам 37962,70 грн. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved