Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] , в особі представника за ордером адвоката Кулаковського О.М., звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання права власності на земельні ділянки. 09 січня 2024 року через систему «Електронний суд» отримано заяву представника позивача про зменшення позовних вимог. Зокрема, позивач просить: -визнати право власності на [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на земельні ділянки, надані для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери 2120486400:01:000:0006, 2120486400:01:000:0007, загальною площею 1,262 га (0,9699 га та 0,2921 га), що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, набуті у власність на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2008 року, який посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Кирияк К.М. та зареєстрований в реєстрі за №1-3733; -визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на земельні ділянки кадастровий номер 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області; -визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на земельні ділянки кадастровий номер 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; -визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на земельні ділянки кадастровий номер 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; -визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на земельні ділянки кадастровий номер 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Берегівського району Закарпатської області та території Берегівської міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Мужієво, що утворені в результаті поділу земельної ділянки 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовна заява мотивована тим, що 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу двох земельних ділянок загальною площею 1,262 га (0,9699 га та 0,2921 га) з кадастровими номерами 2120486400:01:000:0006, 2120486400:01:000:0007, що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Кирияк К.М. та зареєстрований в реєстрі за №1-3733. Однак, звернувшись до Берегівської райдержадміністрації з документами про отримання державного акту, позивач не отримав державного акту з причин бездіяльності РДА. При цьому, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у 2019 році присвоєно новий кадастровий номер - 2120486400:01:000:0044 утвореній земельній ділянці. Разом з цим, технічна документація та документ про право власності були втрачені. Право власності за позивачем було зареєстровано 20.10.2020 року державним реєстратором Берегівської районної державної адміністрації Вознюком О.В. реєстраційний номер об`єкта 2201634621204 в Реєстрі речових прав на нерухоме майно №38814959, яка у 2023 році була скасована з причин помилковості реєстрації. Далі, у 2021 році в результаті поділу земельної ділянки 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок відбулось утворення трьох окремих земельних ділянок: 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2323394721204, зареєстровано 20.10.2020 року; 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2323331921204, зареєстровано 22.03.2021 року; 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2323446921204, номер відомостей про речове право: 51065152 зареєстровано 20.10.2020 року. З моменту отримання у власність земельної ділянки позивач добросовісно та відкрито володів нею. В подальшому, цільове призначення вказаних земельних ділянок було змінено на підставі рішення виконкому Берегівської міської ради Закарпатської області. У зв`язку з наведеним, з метою належного права володіння, користування та розпорядження, придбаними позивачем у 2008 році земельними ділянками, позивач звернувся до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кулаковський О.М. в судове засідання не з`явились. При цьому, представником було подано заяву, в якій просив провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Так, судові засідання у розгляді даної цивільної справи призначались на наступні дати: 17.01.2024 року, 09.02.2024 року, 07.03.2024 року, 29.04.2024 року, 07.05.2024 року. Разом з цим, відповідач [PERSON] на вказані судові засідання не з`явився, заяв про розгляд справи без його участі та заперечень чи доказів на спростування заявлених позовних вимог від нього до суду не надходило. Отже, судом було надано відповідачу достатньо часу для викладення своєї позиції щодо позову та здійснення ним процесуальних прав. В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не подав заперечення проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. За змістом частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Судом встановлено, що 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Кирияк К.М. та зареєстрований в реєстрі за №1-3733. Згідно предмету договору Продавець - [PERSON] передав, а Покупець - [PERSON] купив дві земельні ділянки загальною площею 1,262 га (0,9699 га та 0,2921 га), що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Відчужувані земельні ділянки розміщені у відповідності до плану меж земельної ділянки, викладеної у Державному акті на право власності на земельну ділянку. Земельні ділянки надані для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери 2120486400:01:000:0006, 2120486400:01:000:0007. Ці земельні ділянки належать продавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №030196 виданий Берегівською районною державною адміністрацією 02 листопада 2004 року на підставі розпорядження Берегівської районної державної адміністрації від 30.06.2004 року за №366 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №0104070100084. Продаж земельних ділянок вчинено вцілому за ціною 17100,00 гривень, які Продавець отримав від Покупця до моменту укладення цього договору. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). З огляду на статті 209, 210 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір вважається укладеним, якщо було дотримано сторонами необхідної форми договору; досягнуто сторонами договору згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки є: умови про предмет договору (земельна ділянка з усіма її характеристиками - кадастровий номер, площа, цільове призначення тощо); умови, визначені статтею 132 Земельного кодексу України; умови, у відношенні яких за заявою хоча б однієї із сторін в обов`язковому порядку повинно бути досягнути згоди. Також, для укладення договору купівлі-продажу необхідно дотримуватися належної форми договору. Відповідно до ч. 4 ст. 132 ЗК України, угоди про перехід права власності на земельну ділянку підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку, що сторонами дотримані всі умови. Зокрема, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, форма правочину відповідає встановленій формі. Судом також встановлено, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у 2019 році відбулось присвоєння нового кадастрового номера 2120486400:01:000:0044 земельній ділянці площею 0,9699 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Відомості про земельну ділянку були внесені до Державного земельного кадастру, про що свідчить витяг від 08.07.2020 року. Далі, на підставі заяви позивача [PERSON] від 13.01.2021 року була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Так, земельна ділянка площею 0,9699 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Берегівської міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Мужієво була поділена на три земельні ділянки з присвоєнням нових кадастрових номерів, а саме: 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га; 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га; 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га. В подальшому, рішенням виконкому Берегівської міської ради від 01.07.2022 року №1609 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється загальною площею 0,5223 га з кадастровим номером 2120486400:01:000:0048, у Берегівському районі Закарпатської області на території Берегівської міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Мужієво та затверджено розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 798942,43 гривень, які були сплачені до бюджету. Рішенням виконкому Берегівської міської ради від 01.07.2022 року №1610, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється загальною площею 0,2506 га з кадастровим номером 2120486400:10:001:0170, у Берегівському районі Закарпатської області та території Берегівської міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Мужієво та затверджено розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 81492,52 гривень, які були сплачені до бюджету. При цьому, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів, а також невизнанням відповідачем меж земельних ділянок, що утворені в результаті поділу придбаної за договором купівлі-продажу земельної ділянки позивач позбавлений можливості належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. У зв`язку з відсутністю можливості позивача надати до суду координати поворотних точок з метою доведення того, що координати поворотних точок земельних ділянок 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га; 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га; 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га, що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, відповідають координатам поворотних точок земельної ділянки земельної ділянки 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, розташованої на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області та координатам поворотних точок земельних ділянок 2120486400:01:000:0006, 2120486400:01:000:0007, розташованих на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, представником позивача було направлено адвокатський запит до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Разом з цим, відповідь отримана не була. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Згідно зіст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістомст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Отже, з метою з`ясування обставин, що матимуть важливе значення для вирішення справи, судом було задоволено клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи. За результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи, судом отримано висновок експерта від 09.04.2024 року за № 515-Е. Згідно вказаного висновку судом встановлено наступне. 1.Межі земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, розташованої на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, повністю відповідає межам земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0006, та не відповідає межам земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0007. 2.Координати поворотних точок земельної ділянки 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, розташованої на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, повністю відповідають координатам поворотних точок земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0006, та не відповідає координатам поворотних точок земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0007. 3.Фактичне розташування земельної ділянки 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, розташованої на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, повністю відповідає фактичному розташуванню земельної ділянки 2120486400:01:000:0006, та не відповідає фактичному використанню земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0007. 4.Земельна ділянка за кадастровим номером 2120486400:01:000:0006 повністю розташована в межах земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0044. 5.Земельна ділянка за кадастровим номером 2120486400:01:000:0007 є окремим об`єктом нерухомості та не розташована (виходить) за межі вказаних в Ухвалі суду земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0044. 6.Координати поворотних точок земельних ділянок 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га; 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га; 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га; що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області відповідають координатам поворотних точок земельної ділянки земельній ділянці 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, розташованої на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. 7.Координати поворотних точок земельних ділянок 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га; 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га; 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га; що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області відповідають координатам поворотних точок земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0006. 8.Координати поворотних точок земельних ділянок 2120486400:10:001:0170, площею 0,2506 га; 2120486400:01:000:0048, площею 0,5223 га; 2120486400:01:000:0049, площею 0,197 га; що розташовані на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області не відповідають координатам поворотних точок земельної ділянки за кадастровим номером 2120486400:01:000:0007. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що результатами експертного дослідження підтверджено факт невідповідності розташування земельних ділянок за кадастровими номерами 2120486400:01:000:0006, 2120486400:01:000:0007, утворених в результаті їх поділу, що знаходяться на території Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Вказане призвело до порушення прав позивача [PERSON] на його право володіння, користування та розпорядження придбаними ним 22 липня 2008 року за договором купівлі-продажу зазначених земельних ділянок. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи вищенаведене, суд з дотриманням вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо визнання права власності на земельні ділянки доведені належними та допустимими доказами, тому позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Отже, слід визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельні ділянки надані: -для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами 2120486400:01:000:0006 та 2120486400:01:000:0007; -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2120486400:01:000:0044; -для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером 2120486400:10:001:0170; для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування з кадастровим номером 2120486400:01:000:0048; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2120486400:01:000:0049, що розташовані на території Берегівського району Закарпатської області та території Берегівської міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Мужієво, що утворені в результаті поділу земельної ділянки 2120486400:01:000:0044, площею 0,9699 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір в загальному розмірі 5368,00 гривень, слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved