Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

У серпні 2023 року адвокат Туровська Марина Олександрівна в інтересах [PERSON] звернулися до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 жовтня 2011 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого у них народилася донька. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. З 02 квітня 2022 року відповідач не займається вихованням та утриманням доньки, оскільки виїхала за межі України про що нікого не повідомила, покинула чоловіка та доньку. Відповідач перебувала у міжнародному розшуку та поліцією встановлено її місцезнаходження у Словаччині, де влаштовує особисте життя, дитина була для неї тягарем. До теперішнього часу відповідач не проявляє будь-якої турботи про доньку, матеріальної допомоги на утримання дитини жодного разу не надавала, будь-якої участі у вихованні не приймає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, практично не спілкується з дитиною, її життям та здоров`ям не цікавиться, належної уваги не надає. В той час як позивач виявляє до своє доньки належну увагу, турботу, займається вихованням, утриманням. Враховуючи викладене, позивач вважає, що необхідно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Одночасно просив суд стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення яких почати з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. ст. 178, 191 ЦПК України. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року до участі у розгляді даної цивільної справи залучено належних третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Казанківської селищної ради в особі Служби у справах дітей Казанківської селищної ради та Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Проти проведення розгляду справи у заочному порядку, за відсутності відповідача, не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Казанківської селищної ради в особі Служби у справах дітей Казанківської селищної ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов про позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки задовольнити. Представник третьої особи - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради у судовому засіданні позовні вимоги не підтримала, просила при вирішенні позову про позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен окремо суду пояснили, що відповідача Інну знають, оскільки вони усі проживають по сусідству з родиною [PERSON] . Відповідача вони бачили давно, приблизно у квітні 2020 року, вона виїжджала у закордон та покинула свого чоловіка та доньку. На теперішній час дитина проживає із батьком. Позивач самостійно виховує доньку більше року, також є бабуся з дідусем, які йому допомагають. До початку війни відповідач займалась вихованням дитини, але не була зразковою матір`ю, зараз вихованням займається батько, піклується про неї та приділяє багато уваги. Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 17 липня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 892. Батьком вказані сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 10) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року. Рішення суду набрало законної сили 24 липня 2023 року. (а. с. 9) За копією акту, складеного за підписами мешканців будинку [ADDRESS] та засвідченого директором ОСББ «Заріччя, 70» встановлено, що [PERSON] , 1991 р. н., проживала за адресою: [ADDRESS] з 15.10.2011 року по 02.04.2022 року без реєстрації. (а. с. 15) За копією акту, складеного за підписами мешканців будинку [ADDRESS] та засвідченого директором ОСББ «Заріччя, 70» встановлено, що [PERSON] , 1983 р. н., проживає за адресою: [ADDRESS] з 1990 року разом зі своєю донькою [PERSON] , 2012 р. н., по теперішній час, які мають належні умови проживання. (а. с.16) Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 01 липня 2022 р. ОСББ «Заріччя, 70» [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , про те, що до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: [PERSON] (наймач), [INFO] , [PERSON] (син), [INFO] , [PERSON] (онука), [INFO] . (а. с. 17) Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 21 березня 2023, проведеного спеціалістами служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, в квартирі чисто, прибрано, є необхідні меблі, у наявності побутова техніка, є газо -, водо -, електропостачання, необхідний запас продуктів харчування, приготовлена їжа. Для виховання та розвитку дитини виділена окрема кімната, в якій є диван-ліжко для сну та відпочинку, куточок для навчання, технічні засоби для навчання, речі відповідно віку дитини та сезону, гігієнічні засоби тощо. За адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] (батько), [INFO] , [PERSON] (донька), [INFO] . Стосунки у сім`ї рівні, спокійні, засновані на взаємоповазі один до одного. Батько створив належні умови для нормального життя та розвитку малолітньої доньки [PERSON] . (а. с. 18) Відповідно до копій відповідей відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області № 45.3/2-Б - 170 зв від 03 квітня 2023 та № 45.3/2- Б-452 зв від 26 липня 2023 на заяви [PERSON] про те, що [INFO] його дружина - [PERSON] , [INFO] , пішла з дому та до теперішнього часу не повернулась, [PERSON] оголошено у державний розшук, а у подальшому у міжнародний розшук. Установлено, що 04.04.2022 року [PERSON] перетнула держаний кордон у напрямку виїзду до Словаччини (КПВВ «Чоп»). 27.06.2023 року місцезнаходження [PERSON] було встановлено, оскільки остання звернулася із заявою про припинення розшуку та наразі вона перебуває у країні Ірландії, смт. Бантрі. 28.06.2023 року слідчим СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження. (а. с. 19-20) Зі змісту копії повідомлення Служби у справах дітей Казанківської селищної ради від 05.05.2023 № 82 вбачається: « [PERSON] , [INFO] , яка прописана за адресою: [ADDRESS] фактично за цією адресою не проживає. Власниця цієї квартири гр. [PERSON] , доводиться [PERSON] рідною матір`ю. З її слів стало відомо, що донька [PERSON] [INFO] вийшла заміж за [PERSON] , 1983 року народження. В шлюбі народилася їхня сумісна донька, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] повідомила, що у її доньки з онукою були дуже тісні емоційні стосунки, вона дуже любила та постійно піклувалася про неї, і не могла залишити дитину одну. Після зникнення, а саме 02.04.2022 року вона жодного разу більше не бачила свою доньку і жодного разу не спілкувалася з нею по телефону чи будь-якому іншому засобу спілкування. Також була проведена бесіда з рідною тіткою [PERSON] - [PERSON] , яка також не вірить, що племінниця могла самостійно залишити свою дитину та поїхати за кордон. З її слів у матері та дитини були дуже тісні та люблячі стосунки». Окрім того, начальником служби у даному повідомленні вказано про те, що висновок доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1991 р. н., по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без встановлення і вивчення житлових та побутових умов, вивчення матеріального стану, стану здоров`я відповідача надати не можливо, оскільки це потягне за собою порушення особистих прав та законних інтересів матері та дитини. (а. с. 21) За копією характеристики Релігійної громади незалежної християнської церкви «Хліб життя» у м. Кривому Розі № 84 від 11.07.2022 р., [PERSON] , 1983 року народження, прийшов до Церкви «Хліб життя» у 2009 році. За наступний рік став членом службового складу релігійної громади. У 2011 році створив сім`ю та народив доньку. За час перебування в Церкві зарекомендував себе як урівноважена, виконавча, чуйна людина. (а. с. 22) Відповідно до копій довідки від 15.06.2022 р. № 11 та характеристики за Вих. № 01-79/4 від 01.03.2023 ТОВ «Кривбасбудпереспектива» встановлено, що [PERSON] працює на підприємстві водієм автотраспортних засобів виробничої енергетичної дільниці з 04.03.2022 р. по теперішній час. За час своє роботи проявив себе як працелюбна і відповідальна людина. Трудову дисципліну не порушує. Знаходить спільну мову з співробітниками. Дотримується норм поведінки. (а. с. 23-24) З копії характеристики з місця проживання на [PERSON] , наданої директором ОСББ «Заріччя, 70» від 27 березня 2023 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , прописаний та фактично проживає по теперішній час за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] , - донька. [PERSON] привітний, спокійний, конфліктних ситуацій не траплялося, скарг від сусідів за весь час його проживання не надходило. (а. с. 26) За копією довідки про доходи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасбудпереспектива» № 27/09.06.2022, [PERSON] , який займає посаду водія автотранспортних засобів, за період з березня 2022 року по травень 2022 року отримав заробітну плату у розмірі 14877,37 гривень. (а. с. 28) Копією довідки Криворізької загальноосвітньої школи I- III ступенів № 126 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.06.2022, виданій [PERSON] , підтверджується, що остання навчається в 4-Б класі Криворізької загальноосвітньої школи I- III ступенів № 126 Покровського району м. Кривого Рогу. (а. с. 25) Згідно копії характеристики від 14.06.2022 [PERSON] , 2012 року народження, учениці 4-Б класу Криворізької загальноосвітньої школи I- III ступенів № 126, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , наданої в. о. директора та класним керівником КЗШ № 126, [PERSON] навчається в даному дитячому колективі з 1 класу. Дитина встигає з усіх навчальних дисциплін. Має достатній рівень навчальних досягнень. Навчальний заклад (заняття у форматі офлайн і онлайн) відвідує систематично, пропусків уроків не допускає. Домашні завдання виконує самостійно, вчасно і добросовісно. Дівчинка добре усвідомлює свої обов`язки, цікавиться навчанням. [PERSON] завжди уважна на уроках, вміє правильно й точно висловлювати власні думки. Дитина самостійна, старанна, спостережлива, працьовита, охайна. Вдало користується лексичним запасом, вибираючи потрібні форми для спілкування з дорослими та однолітками. З однокласниками стосунки доброзичливі. На поради з боку вчителів реагує адекватно. Із задоволенням виконує всі доручення в класі. Має зразкову поведінку. За характером добра, чесна, подільчива, врівноважена. До весни 2022 року [PERSON] виховувалась у повній родині, але з невідомих причин мама дівчинки - [PERSON] залишила сім`ю. На даний час дівчинкою опікується батько - [PERSON] та бабуся. (а. с. 27) Рішенням Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 184 від 21.02.2024 затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а. с. 68) З Вказаного висновку вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає тривалий час. Згідно з інформацією управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради [PERSON] на обліку не перебуває та не отримує державні соціальні виплати, а також не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 16 (сервісного центру) Пенсійного фонду України. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] . Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб фахівцем центру здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , з`ясовано, що в малолітньої [PERSON] є все необхідне для нормального життя, родина [PERSON] була охоплена комплексом соціальних послуг КМЦСС, [PERSON] та його донька були направлені до психолога з метою отримання консультації. У зв`язку з тим, що [PERSON] не була опитана щодо з`ясування її думки про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не складено акт обстеження умов проживання, відсутній відповідач та недостатньо документів, які б підтверджували винну поведінку матері щодо її доньки, орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради позбавлений можливості надання об`єктивного висновку щодо позбавлення батьківських прав. (а. с. 69) Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Відповідно до пункту 15 вищезазначеної Постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Оцінюючи надані до суду лист Служби у справах дітей Казанківської селищної ради № 82 від 05.05.2023 та висновок органу опіку і піклування від 21.02.2024 № 184, затверджений Виконкомом Покровської районної в місті ради, де зазначено про відсутність достатніх законних підстав і доказів для визначення доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON] , [INFO] , суд приходить до переконання, про відсутність належних доказів на підтверджених обставин, які б свідчили про умисні дії матері, направлені на невиконання нею батьківських обов`язків. Сам по собі факт перебування відповідача в іншій країні та проживання у зв`язку з цим дитини з батьком протягом останнього року не можуть бути достатньою правовою підставою для висновку, що таке позбавлення батьківських прав є юридично доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Оцінюючи покази свідків у судовому засіданні, суд також критично їх оцінює як такі, що не містять переконливої та достатньої у своїй сукупності інформації про умисне та свідоме невиконання відповідачем як матір`ю дитини своїх батьківських обов`язків, оскільки жоден із свідків не підтвердив інформації про ухилення матері від спілкування з дитиною доступними засобами зв`язку. Не засвідчено також у судовому засіданні свідками і відсутність будь-якої матеріальної підтримки з боку відповідача. Натомість, на думку суду, виїзд відповідача із початком війни з України не свідчить про неналежне виконання батьківських обов`язків. При цьому проживання дитини разом з батьком може свідчити лише про відсутність спору між батьками щодо місця проживання їх дитини, але не може бути єдиним та достатнім свідченням ухилення матері від виконання нею батьківських обов`язків. На думку суду, перебування матері дитини поза межами України, з огляду на триваючий воєнний стан в Україні, не може розцінюватись як умисні дії, направлені на свідоме ухилення від виконання нею батьківських обов`язків. Відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. З огляду на викладені норми права, суд вважає, що заява Служби у справах дітей Казанківської селищної ради зі згодою на позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно дитини та визнання позову не може слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» за 2010 рік, інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків (абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3). Ухвалюючи рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, які є обов`язковими для виконання сторонами спору, виходячи з виключного переліку правових підстав для позбавлення батьківських прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав є передчасними, недоведеними належними та допустимими доказами, а отже не підлягають задоволенню. Суду не надано беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку [PERSON] щодо ухилення від участі у вихованні доньки, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, а також доказів факту систематичного, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши обставини та матеріали справи, встановивши під час судового розгляду відсутність вагомих та достатніх доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, з урахуванням того, що таке позбавлення є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд дійшов підсумку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача, як передчасних. Однак, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача, суд зазначає наступне. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання матері окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язана та може надавати щомісячне утримання на свою неповнолітню доньку у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення із даною позовною заявою до суду, а саме 09 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, що передбачено п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial