Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У грудні 2023 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної в місті р ади звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, я якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягувати з відповідачки аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, на користь державного закладу, у якому буде перебувати дитина, або опікуна. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є матір`ю чотирьох дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто по відношенню до дітей вона є одинокою матір`ю. Заочним рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року [PERSON] позбавлена батьківських прав у відношенні її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Кропивницької районної державної адміністрації від 06.12.2021 № 334 «Про надання статусу дитячого будинку сімейного типу та влаштування дітей на виховання та спеціальне проживання до будинку сімейного типу», з 06 грудня 2021 року дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу гр. [PERSON] та гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2022 року за позовом гр. [PERSON] , гр. [PERSON] присуджено стягнення з [PERSON] на їх користь аліментів на утримання дітей, у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 04 травня 2022 року до 26 квітня 2026 року, а потім у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 23 жовтня 2029 року, а потім у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 04 вересня 2031 року. 04.05.2023 до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради з`явилась [PERSON] , 1992 року народження, разом з малолітнім [PERSON] . У письмових поясненнях вона зазначила, що є сестрою [PERSON] . Зауважила, що 24 квітня 2023 року її сестра залишила на неї свого малолітнього сина [PERSON] та поїхала у невідомому напрямку, будь-які засоби зв`язку з нею відсутні. Можливості утримувати сина сестри та займатись вихованням дитини вона не має. У зв`язку з виявленням дитини, залишеної без батьківського піклування, 04 травня 2023 року на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, малолітнього [PERSON] доставлено та тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради для обстеження та лікування. За інформацією медичного закладу, 04 травня 2023 року малолітнього [PERSON] доставлено до приймального відділення дитячої лікарні зі скаргами на погіршення стану здоров`я. Дитину госпіталізовано до педіатричного відділення № 4. За час перебування [PERSON] у закладі, батьки та інші особи дитину не відвідували. Зважаючи на те, що місце проживання [PERSON] невідоме, а малолітнього [PERSON] виявлено на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, за попереднім місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , він на обліку не перебував, на підставі наказу служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради від 04.05.2023 № 49/1 [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 18 травня 2023 року на підставі акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр первинної соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради, де дитина перебуває до теперішнього часу. 02 червня 2023 року з [PERSON] було проведено бесіду щодо обставин, які стали причиною тимчасового влаштування її сина [PERSON] до комунального закладу «Центр первинної соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради, з`ясування подальших намірів одинокої матері щодо повернення їй дитини на виховання. У письмових поясненнях [PERSON] зазначила, що деякий час вона мешкала у зведеної сестри [PERSON] , з якою у неї виник конфлікт. З цього приводу вона не зверталась до поліції, однак 30.04.2023 покинула свого сина [PERSON] у сестри та більше не поверталась. Інтересу до життя та здоров`я дитини з того часу не проявляла. 04 липня 2023 року до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради з`явилась [PERSON] з проханням повернути їй сина [PERSON] на виховання. У письмових поясненнях вона зобов`язалась надати документи щодо наявності у неї належних житлово-побутових умов проживання для дитини, офіційного працевлаштування, декларації з сімейним лікарем, відомості про стан її здоров`я, довідку із закладу освіти щодо влаштування дитини на навчання. Зі слів [PERSON] , вона офіційно не працює, тимчасово мешкає за адресою: [ADDRESS] , власного житла не має. Однак, зі сплином 4-х місяців після звернення гр. [PERSON] жодного документа не надала, інтересу до сина не проявляла, у комунальному закладі «Центр первинної соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради дитину не навідувала, тобто не вчинила жодних дій, які б свідчили про наявність у неї інтересу до малолітнього [PERSON] та наміру повернути дитину на виховання. 04 серпня 2023 року під час комісійного обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за останньою повідомленою нею адресою: [ADDRESS] , встановлено, що у житловому приміщенні мешкає сім`я гр. [PERSON] та гр. [PERSON] з дітьми. Як пояснили власники житла, вони впустили [PERSON] тимчасово пожити у квартирі, однак остання не оплачує оренду житла, ніде не працює, тому вони категорично заперечують проти її мешкання у квартирі надалі. Умов для проживання у квартирі малолітнього [PERSON] його матір`ю не створено: відсутнє спальне місце, куточок для навчання; будь-якого одягу та взуття для дитини взагалі немає. За відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, гр. [PERSON] з 14.05.2008 мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації місця проживання 23.08.2013, наразі не має реєстрації місця проживання та постійного місця мешкання. За інформацією служби у справах дітей Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] протягом останніх 4-х років на території Петрівської селищної ради не проживає. За останніми даними, деякий час [PERSON] мешкала разом зі зведеною сестрою, [PERSON] . Наразі, [PERSON] веде мігруючий спосіб життя, не має постійного місця проживання, не працює, не має доходів та засобів для існування, дійсне її місцеперебування невідоме. [PERSON] раніше притягувалась до адміністративної відповідальності постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2019 за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2022 [PERSON] оголошено у розшук у рамках виконавчого провадження № 47378695 з примусового стягнення з неї аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З [PERSON] неодноразово проводились профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність, що позитивного результату не дало. Після останнього візиту до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради у липні 2023 року, вона не проявила жодного інтересу до сина та не вжила заходів з метою повернення його на виховання. Поведінка [PERSON] свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання, що порушує гарантоване ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання. Навіть після позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вона не стала на шлях виправлення, не переосмислила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків та продовжила таку ж тенденцію поведінки по відношенню до наймолодшого сина [PERSON] . Відповідно до рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 16.11.2023 № 520 «Про надання малолітньому [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Провівши аналіз життя [PERSON] , враховуючи відсутність у неї роботи, стабільного джерела доходу, постійного місця мешкання, ведення аморального, мігруючого та антисуспільного способу життя, характеризуючі дані, її ставлення до малолітнього сина [PERSON] , якого вона покинула на сторонню людину, відсутність тенденції до виправлення, зважаючи на позбавлення батьківських прав у відношенні інших дітей, орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради вважає, що застосування крайніх заходів у виді позбавлення батьківських прав у відношенні [PERSON] є необхіднім заходом, який відповідатиме інтересам дитини. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року задоволено клопотання представника відповідачки [PERSON] та залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконкому Інгулецької районної в місті ради та зобов`язано останнього надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] . Представник позивача Іванова О.В. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначила, що відповідачка не виконує батьківські обов`язки, навідувала дитину в центрі декілька разів, на підтвердження чого в судовому засіданні долучила довідку з КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» КМР. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила не позбавляти її батьківських прав, зазначила, що з дитиною бачилась, привозила їй їжу. Про те, що дитина знаходиться в Центрі дізналась лише через місяць. Відповідачка має місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має роботу та стоїть на обліку в Центрі зайнятості, на підтвердження чого долучає довідку з Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в позову в повному обсязі, зазначила, що відповідачка усвідомила свою поведінку, перебуває на обліку в Центрі зайнятості, до дитини інтерес не втрачала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування виконкому Інгулецької районної в місті ради в судове засідання не з`явилась, надала до суду копію рішення Органу опіки та піклування та клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Криворізької міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлені належним чином, будь-яких пояснень на позовну заяву та клопотань про розгляд справи не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.08.2022, видане Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1630. Відомості про батька дитини, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 07.11.2023 за № 00042176685, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Заочним рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року [PERSON] позбавлена батьківських прав у відношенні її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2022 року за позовом гр. [PERSON] , гр. [PERSON] присуджено стягнення з [PERSON] на їх користь аліментів на утримання дітей, у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 04 травня 2022 року до 26 квітня 2026 року, а потім у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 23 жовтня 2029 року, а потім у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 04 вересня 2031 року. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2022 [PERSON] оголошено у розшук у рамках виконавчого провадження № 47378695 з примусового стягнення з неї аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2019 за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 04.05.2023 у письмових поясненнях [PERSON] , 1992 року народження, зазначила, що «є сестрою [PERSON] , яка 24 квітня 2023 року залишила на [PERSON] свого малолітнього сина [PERSON] та поїхала у невідомому напрямку, будь-які засоби зв`язку з нею відсутні, можливості утримувати сина сестри та займатись вихованням дитини [PERSON] не має. Вказала, що [PERSON] не працевлаштована, не має постійного місця мешкання, веде аморальний спосіб життя». Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04.05.2023, [PERSON] було доставлено до лікаря-педіатра «Криворізької міської дитячої лікарні №4». Відповідно до повідомлення №739 від 17.05.2023 з Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР, 04 травня 2023 року малолітнього [PERSON] доставлено до приймального відділення дитячої лікарні зі скаргами на погіршення стану здоров`я. Дитину госпіталізовано до педіатричного відділення № 4. За час перебування [PERSON] у закладі, батьки та інші особи дитину не відвідували. 18 травня 2023 року на підставі акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 18.05.2023 за №752, малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр первинної соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради, де дитина перебуває до теперішнього часу, що підтверджується довідкою, виданою КЗ «Центр первинної соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради №01/209 від 19.05.2023. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 04.08.2023, умов для проживання у квартирі малолітнього [PERSON] його матір`ю не створено: відсутнє спальне місце, куточок для навчання; будь-якого одягу та взуття для дитини взагалі немає. Власниця житла повідомила, що категорично заперечує щодо проживання в її квартирі [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] . За відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, гр. [PERSON] з 14.05.2008 мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації місця проживання 23.08.2013, наразі не має реєстрації місця проживання та постійного місця мешкання. Відповідно до рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 16.11.2023 № 520 «Про надання малолітньому [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Відповідно до рішення виконкому Інгулецької районної у місті ради від 17.04.2021 за №139, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Оцінюючи наданий висновок та вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, суд виходить з необхідності дотримання якнайкращих інтересів дитини та забезпечення її фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Так, згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України "Про охорону дитинства"). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі "Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії" (NeulingerandShuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, "відновити" сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18, провадження № 61-10531св21, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. За наслідками розгляду справи, судом встановлено факт свідомого та умисного невиконання відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини. Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дітей, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, на користь державного закладу, у якому буде перебувати дитина, або опікуна. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2147,20 гривень, як за дві вимоги немайнового характеру, слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved