Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Приватне підприємство «ШЕРИФ-ПУЛЬТОВА ОХОРОНА» (далі по тексту - позивач, ПП «ШЕРИФ-ПУЛЬТОВА ОХОРОНА») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №163666 КВ. Вказана заява сформована в системі «Електронний суд». Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.06.2018 між ПП «ШЕРИФ-ПУЛЬТОВА ОХОРОНА» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №163666 КВ. Так, [PERSON] обрала запропоновану позивачем послугу, зокрема «охорона об`єкта» варістю 385 грн./міс., а також обрала додаткову послугу «залишаюсь вдома» вартістю 50 грн./міс. Окрім того, сторони погодили, що позивачем будуть надаватись послуги відповідачу за адресою: [ADDRESS] , загальна вартість яких складатиме 435,00 грн./міс. Враховуючи те, що відповідач в односторонньому порядку припинила виконання договору №163666 КВ, будь-яких повідомлень щодо розірвання вказаного договору позивачу не направляла, на зв`язок з позивачем не виходить, останній був змушений звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 3 890,00 грн. 26.03.2024 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 27.03.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] , направлялась ухвала про відкриття провадження у справі, яка повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, судом було здійснено усі передбачені Цивільно процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи, не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористалась своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.06.2018 між ПП «ШЕРИФ-ПУЛЬТОВА ОХОРОНА» та [PERSON] укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №163666 КВ, предметом якого є те, що виконавець надає послуги замовнику в обсягах та кількості, які ним обрані, в порядку та на умовах визначених цим договором. Обумовлений сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується у додатку №1 до даного договору та являється його невід`ємною частиною. Іншими умовами договору сторони погодили: - п. 2.3. оплата послуг за договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунок у відповідності до чинного законодавства України щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги; - п.п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. п 3 замовник має право отримувати інформацію та/або консультації від виконавця щодо обраних ним послуг; надавати зауваження або пропозиції для оперативного реагування та вирішення питань щодо якості надання послуг; достроково розірвати договір, у разі не виконання виконавцем своїх обов`язків, попередньо повідомивши про це останнього за 15 днів до моменту розірвання; - пп. 8.1., 8.2. договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє протягом календарного року, але в будь-якому випадку, до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань; якщо за 15 днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженим на той же термін, без обмеження кількості разів продовження дії договору. Відповідно до додатку №1 до договору №163666 КВ, [PERSON] обрала запропоновану позивачем послугу, зокрема «охорона об`єкта» варістю 385 грн./міс., а також обрала додаткову послугу «залишаюсь вдома» вартістю 50 грн./міс. Крім того, сторони погодили, що позивачем будуть надаватись послуги відповідачу за адресою: [ADDRESS] , загальна вартість яких складатиме 435,00 грн./міс. Зважаючи на те, що відповідач в односторонньому порядку припинила виконання договору №163666 КВ, зокрема по оплаті наданих позивачем послуг, останнім 31.01.2024 на адресу відповідача було скеровано повідомлення - вимогу про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових послуг від 22.01.2024, яку остання згідно трекінгу поштових відправлень отримала, однак залишила поза увагою. Відповідно до ст. 978 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За приписами чч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, в матеріалах справи міститься наданий позивачем та перевірений судом детальний розрахунок заборгованості за договором №163666 КВ про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 01.06.2018, з якого вбачається, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем за період з листопада 2022 року по липень 2023 року у розмірі 3 890,00 грн. Окрім того, будь-яких доказів того, що вищевказаний договір між сторонами розірвано чи визнано в судовому порядку недійсним, матеріали справи не містять, як і не містять будь-яких доказів щодо відсутності заборгованості відповідача перед позивачем. Таким чином, враховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved