Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

В грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим у подальшому до Приватного акціонерного товариства СК «Український страховий стандарт» (далі-ПрАТ СК «Український страховий стандарт»), ТОВ «Інсталл трейд», [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що 23 грудня 2021 року о 07 год. 00 хв. водій [PERSON] в м. Одесі на перехресті вул. Краснова та проспекту Адміральський, керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Avensis» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Краснова на зелений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначив, що транспортний засіб марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року у справі №521/1063/22, яка набрала законної сили 04 лютого 2022 року, [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну складав 130000,00 грн. за мінусом франшизи 2600,00 грн. Внаслідок ДТП, транспортному засобу марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано технічні пошкодження, що підтверджується схемою ДТП, фотографіями з місця події та висновком експерта №7278 від 09 січня 2022 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, становить 283998,00 грн. За послуги експерта ним було сплачено 2500,00 грн. Вказував, що вартість відновлювального ремонту транспортному засобу марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року становить 172260,00 грн., що на 39660,00 грн. більше можливої максимальної суми компенсації за шкоду майну при ДТП. Тобто фактична сума завданої шкоди перевищує суму можливих максимальних страхових виплат. Позивач зазначив, що 24 грудня 2021 року він звернувся до ПрАТ СК «Український страховий стандарт» з заявою про відшкодування шкоди за страховим випадком внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, а 13 січня 2022 року направив на адресу ПрАТ СК «Український страховий стандарт» висновок експерта №7278 від 09 січня 2022 року та заяву про відшкодування збитку. 08 лютого 2022 року він повторно направив ПрАТ СК «Український страховий стандарт» заяву про страхове відшкодування, але ні відповіді, ні виплату страхового відшкодування не отримав. Вказував, що крім майнової шкоди, яку він отримав внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у відсутності можливості користуватись автомобілем, який необхідний йому для виконання службових завдань, а також переживань з приводу ДТП. Моральну шкоду він оцінює в сумі 10000,00 грн. Посилаючись на\~порушення своїх\~прав,\~позивач просив\~стягнути з\~ПрАТ СК\~«Український страховий\~стандарт» на\~його користь\~суму страхового\~відшкодування в\~розмірі 127400,00\~грн.,\~моральну шкоду\~в розмірі\~10000,00\~грн.;\~витрати на\~проведення експертного\~дослідження у\~розмірі 2500,00\~грн.,\~а також\~стягнути з\~ [PERSON] різницю між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування у розмірі 39660,00 грн. та суму франшизи в розмірі 2600,00 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 січня 2023 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 80). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 91-92). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року, у зв`язку із звільненням з відрахуванням зі штату судді [PERSON] справу було передано на розгляд судді Леонову О.С. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 143-144). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року, у зв`язку із наданням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку судді [PERSON] справу було передано на розгляд судді Сегеді О. М. Справа отримана суддею 07 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року по справі відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 152-153). Ухвалою від 11 березня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с. 182). Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року за заявою позивача позовні вимоги до ТОВ «Інсталл трейд» та [PERSON] були залишені без розгляду (а.с. 212). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просили суд їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за його відсутність (а.с. 235). Представник ПрАТ СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суд не сповістив (а.с. 233). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суд не сповістив (а.с. 136, 175, 176, 199, 231, 232, 234). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено,\~що ПрАТ\~СК «Український\~страховий стандарт»\~є юридичною\~особою,\~якадіє на підставі Статуту, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №531455 (а.с. 155-161, 202-205). Встановлено, що 23 грудня 2021 року о 07 год. 00 хв. водій [PERSON] в м. Одесі на перехресті вул. Краснова та проспекту Адміральський, керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Краснова на зелений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.16-17). Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року у справі №521/1063/22, яка набрала законної сили 04 лютого 2022 року, [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 15). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] . Зі змісту постанови Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц вбачається, що з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Встановлено, що внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. Відповідно до висновку експерта експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості КТЗ до та і після ДТП, відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року №7278 від 09 січня 2022 року, ринкова вартість автомобіля «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, становить 283998,00 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП та становить 283998,00 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Avensis» державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу складових, (різниця між ринковою вартістю КТЗ до та після ДТП), внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, становить 172260,63 грн.; ринкова вартість автомобіля марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року, становить 111738,00 грн. (а.с. 18-60). Встановлено, що транспортний засіб марки «Opel Vivaro», державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] (а.с. 117). З матеріалів справи вбачається. що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Opel Vivaro», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», що підтверджується полісом №207204308 від 17 грудня 2021 року, який діє з 17 грудня 2021 року по 16 грудня 2022 року (а.с. 118-119). Відповідно до полісу №207204308 від 17 грудня 2021 року ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну складав 130000,00 грн., франшизи 2600,00 грн. Встановлено, що 24 грудня 2021 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Український страховий стандарт» з заявою про відшкодування шкоди за страховим випадком внаслідок ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року. 13 січня 2022 року [PERSON] направив на адресу ПрАТ СК «Український страховий стандарт» висновок експерта №7278 від 09 січня 2022 року та заяву про відшкодування збитку. 08 лютого 2022 року позивач повторно направив ПрАТ СК «Український страховий стандарт» заяву про відшкодування шкоди, причиненої в результаті ДТП. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відмовляється від виконання своїх обов`язків щодо виплати позивачу страхового відшкодування, оскільки виплату страхового відшкодування не здійснив. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ТОВ «Інсталл трейд» існували трудові відносини, але докази того, що ТОВ «Інсталл трейд» користувалось автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак [NUMBER] на умовах оренди, матеріали справи не містять. Отже твердження позивача стосовно того, що транспортний засіб марки «Opel Vivaro» державний номерний знак [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «Інсталл трейд» спростовується матеріалами справи, відповідно до яких власником вказаного автомобіля є [PERSON] . Судом встановлено, що в момент ДТП, яка сталася 23 грудня 2021 року транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак [NUMBER] , керував [PERSON] і саме він визнаний винним у вчиненні вказаного ДТП. Відповідно до\~висновку експерта\~вартість відновлювального\~ремонту транспортному\~засобу марки\~«Toyota\~Avensis»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~внаслідок ДТП,\~яка сталася\~23\~грудня 2021\~року становить\~172260,00\~грн.,\~що на\~39660,00грн.\~більше можливої\~максимальної суми\~компенсації за\~шкоду майну\~при ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Частиною 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. У ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.9 Закону №1961-IV страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України №1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 22 Закону України №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до\~п.\~22.1\~ст.\~22 Закону України №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною 1 ст.35 Закону №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Віджповідно до\~ч.1\~ст.36 Закону\~№1961-IVстраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved