Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - відповідач, АТ «Укрзалізниця») про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 лютого 2022 року через мобільний додаток Приват24 позивачем було придбано два квитки на поїзди АТ «Укрзалізниця» за маршрутами: Мелітополь-Київ-Пасажирський з часом відправлення 28 лютого 2022 року о 20:31, та Київ-Пасажирський-Мелітополь з часом відправлення 01 березня 2022 року о 19:25 год. Всього позивачем сплачено за зазначені перевізні документи 1 419,01 грн. Позивач указує, що не зміг скористатися своїми проїзними документами, через активні бойові дії, крім того, відправлення в м. Київ відбувалися в порядку «живої черги» із залізничної станції м. Запоріжжя, що унеможливлювало зайняти місце згідно квитка. [PERSON] 16 травня 2023 року на адресу відповідача направив претензію, в якій просив вирішити питання щодо повернення йому вартості сплачених ним невикористаних квитків в сумі 1 419,01 грн., однак у відповідь на зазначену претензію отримав відмову відповідача у поверненні йому коштів за придбані квитки. Відтак, позивач просив суд стягнути з відповідача АТ «Укрзалізниця» на його користь витрачені грошові кошти на квитки в повному розмірі - 1 419,01 грн. на картку, з якої було здійснено оплату квитків № 26201690469916. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищезазначеній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01 грудня 2023 року. 27 листопада 2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, у якому просить в задоволенні позову відмовити. Відзив обгрунтовано тим, що враховуючи військову агресію російської федерації проти України, введення правового режиму воєнного стану з 24 лютого 2022 року, а також ту обставину, що більшість поїздів були переведені на евакуаційні рейси для якнайшвидшого вивезення громадян України із зони активних бойових дій, виконання умов договору перевезення виявилося неможливим внаслідок непереборної сили. З огляду на зазначене, на думку відповідача, вина перевізника за неналежне виконання умов договору перевезення - відсутня. Протокольною ухвалою від 01 грудня 2023 року відкладено розгляд справи на 13 лютого 2024 року. Протокольною ухвалою від 13 лютого 2024 року відкладено розгляд справи на 25 квітня 2024 року. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Суд установив, що [PERSON] 21 лютого 2022 року через мобільний додаток Приват24 придбав два квитки на потяг АТ «Укрзалізниці»: рейс «Мелітополь-Київ-Пасажирський» на суму 745,48 грн. з часом відправлення 28 лютого 2022 року о 20:31 год. (посадочний документ № 000В439F-3FFB-391F-0001); рейс «Київ-Пасажирський - Мелітополь» на суму 673,53 грн. з часом відправлення 01 березня 2022 року о 19:25 год. (посадочний документ № 000В439F-СFFB-3ЕА0-0001). Позивач 16 травня 2023 року на адресу відповідача направив претензію, в якій просив вирішити питання щодо повернення йому вартості сплачених ним невикористаних квитків в розмірі 1 419,01 грн. У відповідь на зазначену претензію відповідач повідомив, що відповідно до пунктів 131-134 Статуту залізниць України повернути кошти перевізник не має підстав. Наведене свідчить про те, що між сторонами виник спір, який випливає з договірних відносин щодо надання транспортних послуг та з приводу захисту прав споживачів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). За змістом пункту 6 частини першої статті 911 ЦК України, пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами). Пунктом 128 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року №457 повернення вартості невикористаних квитків провадиться у порядку встановленому Правилами перевезень пасажирів. За змістом пункту 19.1 Правил повернення платежів за невикористані проїзні документи проводиться у будь-якому пункті продажу проїзних документів перевізника за умови надання до каси повернення платежів проїзного документа та документа, що посвідчує особу, визначеного у пункті 7.2 розділу 7 цих Правил. Повернення проїзних документів до відправлення поїзда може здійснюватися як особисто, так й іншими особами. Повернення проїзного документа однієї особи після відправлення поїзда здійснюється на підставі документа, що посвідчує особу, прізвище та ім`я якої зазначено в проїзному документі. Повернення платежів за невикористані проїзні/перевізні документи, оформлені через електронні канали зв`язку, здійснюється: пасажиром самостійно через електронні канали зв`язку до відправлення поїзда, зазначеного у проїзному/перевізному документі; після відправлення поїзда, але не пізніше однієї години з моменту його відправлення через квиткові каси пунктів відправлення. В інших випадках розгляд питання про повернення платежів за невикористані проїзні/перевізні документи, оформлені через електронні канали зв`язку, здійснюється перевізником у претензійному порядку. Кошти за невикористані проїзні/перевізні документи повертаються на рахунок власника платіжної картки. Повернення платежів за електронні проїзні/перевізні документи, збережені на електронних носіях, у квиткових касах здійснюється після їх роздруківки пасажиром на паперовому носії (пункт 19.6 Правил). Вартість проїзного документа повертається повністю або частково, зокрема, якщо проїзний документ не використаний повністю або частково (пункт 19.7 Правил). Установлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, окупацією у подальшому м. Мелітополь Запорізької області, позивач не скористався придбаними ним квитками на потяг. У межах шести місяців від дати зазначеній в проїзних документах [PERSON] звернувся до відповідача із претензією, у якій просив повернути кошти за невикористані проїзні документи; позивач виконав вимоги АТ «Укрзалізниця», однак кошти за невикористані проїзні документи не повернули, наявні правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1 419,01 грн. вартості цих документів. За викладених обставин, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved