Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Струс Н.Я. звернулась до суду з позовом до Комарнівської міської ради Львівської області про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, покликаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав разом з позивачем. Після смерті батька відкрилася спадщина на майно на земельну частку (пай), площею 1,03 умовних кадастрових гектари на території Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату ЛВ № 143969 від 17.03.1997, виданого [PERSON] на підставі рішення Городоцької районної ради № 84 від 22.04.1996, та земельну частку (пай), площею 1,50 умовних кадастрових гектари на території Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату ЛВ № 143970 від 17.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради № 84 від 22.04.1996, яку батько шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач з 25.11.2005 по 11.09.2014 перебував у місцях позбавлення волі, після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини піся смерті батька, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), не відповідає вимогам законодавства. Представник зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на земельну частку (пай), крім позивача, немає, в інший спосіб реалізувати своє право на спадкове майно він не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Позивач у судовезасідання не з`явився, його представник подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позові, просила про розгляд справи у її та позивача відсутність. Представник відповідча в судове засідання не з`явився, у заяві суду від 03.05.2024 позов по суті не заперечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті судової влади України, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.ст.1216,1218ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261\~ЦК України\~у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що позивач [PERSON] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] .. На випадок своєї смерті батьки спадковим майном не розпорядились. Його матері та батькові на підставі рішення Городоцької районної ради народних депутатів Львівської області № 84 від 22.04.1996 було передано право на земельну частку (пай) площею 1.50 умовних кадастрових гектари та площею 1.03 умовних кадастрових гектари, що стверджується виданими на їхнє ім`я Сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 143970, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 546 від 17.03.1997 та серії ЛВ № 143969, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 545 від 17.03.1997 (а.с. 17, 18). [PERSON] помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований по [ADDRESS] , разом з ним фактично проживав його син [PERSON] , спадкова справа після його смерті не заведена (а.с. 12, 13, 22-23). [PERSON] у період з 25.11.2005 по 11.09.2014 відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби, що стверджується довідкою про звільнення серії ЛЬВ № 12230 (а.с. 18). Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, проте листом приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т. № 82/01-16 від 25.04.2023 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2023 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що правовстановлюючий документ на право власності на земельну частку (пай) площею 1,50 ум.кад.га втрачений, а на право власності на земельну частку (пай) площею 1,03 ум.кад.га не , що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За п.\~2 Указу ПрезидентаУкраїни\~від08.08.1995р.№\~720/95«Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 2\~цього ж\~Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку, площею 1,50 ум.кад. га, що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 143970 від 17.03.1997р., який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за № 546, право на яке шляхом в управління спадковим майном отримав її чоловік [PERSON] , а останній мав право на земельну частку, площею 1,03 ум.кад. га, що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 143969 від 17.03.1997р., який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за № 545, таке майно увійшло до складу його спадкового майна (а.с. 17, 18). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набув, або володів земельними ділянками неправомірно, в суді не встановлено, після його смерті позивач фактично прийняв спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивач як єдиний спадкоємець першої черги, має право на спадкування за законом після смерті батька, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на належні за законом йому земельні частки, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved