Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею права власносності на земельну ділянку площею 0,4163 га в цілому, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Кутище, урочище «Могилиці» із загальної площі 0,49 га, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживала вона, чоловік [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Чоловікові [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна ділянка. [INFO] чоловік [PERSON] помер. Після його серті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Вона і донька [PERSON] прийняли спадщину, так як проживали разом з чоловіком (батьком) на день його смерті. На даний час вона бажає оформити частину спадщини після його смерті на своє ім`я. Донька [PERSON] відмовилася від спадкування належного батькові майна в порядку спадкування за законом. 28.02.2024 року вона з донькою [PERSON] уклали Договір про розподіл спадщини, відповідно до якого їй відійшла спірна земельна ділянка. Однак, в нотаріальному порядку їй та її доньці [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини на спадкове майно, у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045454 від 01.04.2003 року був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,4163 га в цілому, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Кутище, урочище «Могилиці» із загальної площі 0,49 га, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просиля розглянути справу у її відутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду надіслали заяви (а.с. 50, 54), в яких позов визнали, просили його задовольнити, вказали, що претензій не мають і не будуть мати в майбутньому. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045454 від 01.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 810, [PERSON] (чоловік позивача), на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенської сільської Ради народних депутатів від 14.11.2001 року, належало право власності на земельну ділянку площею 0,49 га, яка розташована на території Кутищенської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, призначену для товарного виробництва (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1400041792024 від 19.02.2024 року земельна ділянка площею 0,4163 га, яка належить [PERSON] (чоловік позивача) та знаходиться в с. Кутище, урочище «Могилиці» Івано-Франкіського району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має кадасторовий номер 2625685000:09:006:0041 (а.с. 5-11). [PERSON] (позивач) 05.02.1972 року одружилася з [PERSON] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 17). [INFO] [PERSON] (чоловік позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (чоловік позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] (чоловік позивача), оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, позивач проводила похорон померлого чоловіка, що підтверджується довідкою Кутищанського старостинського округу № 14 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 26 від 19.01.2024 року (а.с. 34 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 33/2024 від 23.01.2024 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (чоловік позивача) (а.с. 31-46), згідно якої [PERSON] (позивач) та [PERSON] є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом, які прийняла спадщину після смерті [PERSON] (чоловік, батько), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. 28.02.2024 року [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) уклали договір про розподіл спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франнківської області Водославською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 508 (а.с. 15), відповідно до якого спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , переходить відповідно: - [PERSON] (позивач) земельна ділянка в цілому, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4163 га, що розташована за адресою: Кутищенська сільська рада, Івано-Франківський (до ліквідації Тлумацький) район, Івано-Франківська область (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045454 від 01.04.2003 року); - [PERSON] (відповідач) земельна ділянка в цілому, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,0764 га, що розташована за адресою: Кутищенська сільська рада, Івано-Франківський (до ліквідації Тлумацький) район, Івано-Франківська область (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045454 від 01.04.2003 року). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку площею 0,4163 га в цілому, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Кутище, урочище «Могилиці» із загальної площі 0,49 га, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини за законом, відповідно до договору про розподіл спадщини від 28.02.2024 року за № 508, після смерті [PERSON] на вищевказані земельні ділянки у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045454 від 01.04.2003 року виданий після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. №\~188/02-31 від 28.02.2024 року (а.с. 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved