Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

05.05.2023 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова звернулася представник позивача [PERSON] - адвокат Якуба Г.О. з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: - визнати спільною сумісною власністю подружжя набуте за час шлюбу майно, а саме: п`ятикімнатну квартиру загальною площею 211,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку загальною площею 0,0546 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5233, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на: 4/5 частини п`ятикімнатної квартири загальною площею 211,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2/3 частини житлового будинку загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0546 га, кадастровий нотер 7410100000:02:025:5233, розташована за адресою: [ADDRESS] ; - в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на: 1/5 частини п`ятикімнатної квартири загальною площею 211,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частини житлового будинку загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0546 га, кадастровий нотер 7410100000:02:025:5233, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 30.08.2003 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилося троє дітей: сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Проте, шлюбні відносини між подружжям не склались, і рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.04.2014 року, шлюб було розірвано. В період перебування у шлюбі подружжям було придбано наступне майно: - п`ятикімнатна квартира загальною площею 211,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] ; - житловий будинок загальною площею 64,6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований на праві власності за [PERSON] ; - земельна ділянка загальною площею 0,0546 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5233, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивач за власні кошти проводить ремонтні роботи у квартирі, яка була придбана як новобудова, за адресою: [ADDRESS] , що серед іншого підтверджується Договором поставки паркетної дошки загальною вартістю 598 808,00 грн., з метою забезпечення дітей найкращими житловими умовами. При цьому, відповідач знаючи, що позивач здійснює ремонт у вказаній квартирі, 25.02.2021 року, таємно викрав будівельні матеріали, придбані [PERSON] за власні кошти, загальною вартістю 598 808, 00 грн. За даним фактом 25.02.2021 року, органом досудового розслідування були внесені відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Звертає увагу суду, що у даній справі про поділ майна подружжя наявні обставини, що мають істотне значення, та є підставою для відступу від засад рівності часток подружжя, з огляду на наступне. Так, спільні діти позивача та відповідача, після розірвання шлюбу весь час проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей не виконував та не виконує, тому позивач вимушена була звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.03.2018 року (справа №750/1456/18, провадження №2-н/751/123/18) з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.02.2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу біло відкрито виконавче провадження №56420659. Оскільки відповідач судове рішення не виконував, аліменти не сплачував, тому позивач була вимушена неодноразово звертатись до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за просторочення сплати аліментів. Проте, відповідач продовжує ухилятися від виконання обов`язку по сплаті алмінетів, тому станом на 31.01.2023 року, заборгованість по їх сплаті, згідно розрахунку заборгованості у ВП №56420659 складає 212 572 грн. 20 коп. 29.03.2023 року, враховуючи наявну заборголваність по сплаті аліментів, позивач вкотре звернулась з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) по аліментам. Крім того, враховуючи, що відповідач участі у додаткових витратах на дітей в добровільному порядку не брав та не бере, позивач звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовними заявами про стягнення додаткових витрат на дітей. Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.04.2020 року, були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину у розмірі 32 400, 00 грн. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2021 року, були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дітей у розмірі 48 495,00 грн. Вказані рішення суду відповідачем також не виконуються. Окрім неналежного виконання обов`язку по утриманню дітей, [PERSON] не піклувався про фізичний і духовний розвиток дітей, не приймав участі у їх вихованні, та в цілому самоусунувся від виконання будь-яких покладених на нього батьківських обов`язків. Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.01.2020 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після позбавлення батьківських прав, відповідач навіть не намагався відновити спілкування з дітьми, не проявляв бажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дітей. Натомість, 05.02.2021 року [PERSON] своїми умисними злочинними діями заподіяв синові [PERSON] , тілесні ущкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до легких. За даним фактом, органом досудового розслідування були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, до ЄРДР за №12021275440000290. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.03.2023 року (справа №750/5303/22), якою встановлено, що [PERSON] визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальсності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 9 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Отже, враховуючи, що після розірвання шлюбу між сторонами троє дітей залишилось проживати із позивачем та перебувають на її повному утриманні, тоді як відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дітей, неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення щодо членів сім`ї, всі ці обставини у своїй сукупності вказують, що наявні всі правові підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя та збільшення частки позивача з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому враховуючи, що позивач самостійно за власні кошти здійснює ремонтні роботи у п`ятикімнатній квартирі загальною площею 211,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для забезпечення найкращих житлових умов дітей, а також беручи до уваги те, що позивач та діти зареєстровані саме за цією адресою, з урахуванням інтересів дітей щодо належного забезпечення їх житловими умовами, виходячи із кількості проживаючих членів сім`ї (позивач і троє дітей), то частка позивача на спірне нерухоме майно, а саме вказаної вище квартири, має бути визначена у розмірі 4/5 квартири, а відповідача - 1/5. В іншому спільному майні подружжя, а саме у житловому будинку загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки загальною площею 0,0546 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5233, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] , частка кожного з подружжя з урахуванням відступлення від засади рівності часток подружжя, має бути визначена у розмірі 2/3 за позивачем, та 1/3 за відповідачем. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.06.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с.109-110) Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.09.2023 року, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. (а.с.120-121) Позивач в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Зазначив, що шлюб між подружжям було розірвано 08.04.2014 року, а позов було пред`явлено тільки 05.05.2023 року, таке тривале зволікання є вкрай незрозумілим та безпідставним, тому просив застосувати щодо позову наслідки спливу строків позовної давності. Крім того, пояснив, що [PERSON] також був поданий позов до суду про поділ спільного майна подружжя, де предметом спору виступають ідентичні об`єкти нерухомості (справа №751/2864/24). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.04.2024 року, за поданим позовом відкрито провадження по справі. Зважаючи на це, представник відповідача просив повернути справу №751/3509/23 на стадію підготовчого судового засідання, а цивільні справи №751/3509/23 та №751/2864/24 - об`єднати в одне провадження. При цьому, надав суду пояснення по справі, в яких зокрема зазначив, що відповідач [PERSON] із зазначеним варіантом поділу спільного майна подружжя не погоджується, оскільки він є нелогічним та незрозумілим, і може потягнути за собою подальшу судову тягатину, так як порядок користування кожного зі сторін своїми визначеними частинами майна, не встановлено. Зазначає, що загальна вартість майна, яке відповідач бажає залишити у своїй власності, припинивши його правовий статус, як спільного сумісного майна подружжя, спираючись на надану позивачем оцінку всіх об`єктів нерухомості становить 268 541 грн. 00 коп. + 101 081 грн. 00 коп. = 387 622 грн. 00 коп. (вартість земельної ділянки та будинку) Натомість, вартість п`ятикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , оцінена в 2 369 920 грн. 00 коп., що в порівнянні із вартістю майна, яке сторона відповідача бажає залишити у своїй власності складає відношення 1 до 6 (2 369 920 грн. 00 коп. / 387 622 грн. 00 коп. = 6,113997658) Тобто вартість квартири в 6 разів перевищує вартість тієї частини майна, яке б волів залишити за собою відповідач, не змінюючи визначення часток власника. Відповідач не заперечує щодо виділення квартири позивачу (фактично матиме місце залишення у її власності та припинення його права на частку у спільній сумісній власності). Натомість просить залишити у власності відповідача лише будинок та земельну ділянку, вартість яких в значній мірі менша від вартості майна, яке залишається за [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що 30.08.2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції видано свідоцтво про шлюб № [NUMBER] , актовий запис №1325. (а.с.19) Від шлюбу подружжя має трьох дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2004 року, видане Черемушкінським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, актовий запис №620 (а.с.16); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2010 року, видане Академічним відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москв, актовий запис №4272 (а.с.17); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2013 року, видане Академічним віддлом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, актовий запис №177 (а.с.18). За період зазначеного шлюбу спільними коштами подружжя було придбано майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , власником якого, згідно договору купівлі-продажу, є [PERSON] (а.с.130-131); - земельна дідянка, що розташована в [ADDRESS] (один), площе. 0,0546 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5233, власником якої, згідно договору купівлі-продажу, є [PERSON] (а.с.132-133); - квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 211,6 кв. метрів, житлова площа 109,6 кв. метрів, кількість кімнат 5 (п`ять), власником якої згідно договору купівлі-продажу є [PERSON] . (а.с.62-65) Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.04.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. (а.с.20) Крім того, в матеріалах справи наявні докази щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей, про що вказує копія судового наказу, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова від 23.03.2018 року. (а.с.21) Натомість, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за вищевказаним судовим наказом, станом на січень 2024 року, сукупний розмір заборгованості - 260 531 грн. 40 коп. (а.с.166-170) Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.47-48) Згідно заочного рішення від 09.04.2020 року, та рішення від 15.02.2021 року Новозаводського районного суду міста Чернігова, зі [PERSON] , [INFO] , стягнуто додаткові витрати на дітей. (а.с.38-42, 43-46) Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.12.2020 року (а.с.22-24), рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.04.2020 року (а.с.26-30), заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.09.2022 року (а.с.31-34) зі [PERSON] стягувалася пеня за просторочення сплати аліментів. Крім того, в матеріалах справи наявні такі докази: Витяг з ЄРДСР, кримінальне провадження №12021275440000551 від 25.01.2021 року, щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, заявник - [PERSON] , за фактом таємного викрадення будівельних матералів, які належать [PERSON] , з примішення кв. [ADDRESS] (а.с.51); Витяг з ЄДРСР №1202327544001595 від 05.10.2023 року, щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, заявник [PERSON] , за фактом злісного ухилення від сплати аліментів (а.с.159, 188-192). Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.03.2023 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за чинення кримінального правопорушщення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК Українина підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №12021275440000551 від 25.01.2021 року - закрито. (а.с.60-61) Відповідно до звіту №073/04/023 про оцінку об`єкта житлової нерухомості, а саме: п`ятикімнатна квартира, загальною площею 211,6 кв.м. (житловою площею 109,6 кв.м.), та знаходиться за адерсою: [ADDRESS] , від 25.04.2023 року, загальна вартість об`єкта оцінки - 2 369 920 (два мільйони триста шістдесят дев`ять дев`ятсот двадцять) грн. 00 коп., без ПДВ. (а.с.73-85) Згідно до звіту про оцінку об`єкта житлової нерухомості, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 64,6 кв.м. (житловою площею 50,0 кв.м.) та знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 25.04.2023 року, загальна вартість об`єкта оцінки - 286 541 (двісті вісімдесят шість тисяч п`ятсот сорок одну) грн. 00 коп., без ПДВ. (а.с.86-92) Відповідно до звіту про оцінку земельної ділянки, загальною площею 0,0546 га (кадастровий номер 7410100000:02:025:5233) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та знаходиться за адерсою: [ADDRESS] від 25.04.2023 року, загальна вартість об`єкта оцінки - 101 081 (сто одна тисяча вісімдесят одна) грн. 00 коп., без ПДВ. (а.с.94-98) На підставі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п. 22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 572 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У разі неподільності речі, або якщо ці речі не можуть бути поділені між подружжям відповідно до їх частки, а згода щодо сплати/отримання компенсації відсутня, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і захищає майно у їх спільній частковій власності (пункт 25 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Однак, поділ на частини об`єктів спору між позивачем та відповідачем, на думку суду, не вирішить між сторонами проблему поділу майна між колишнім подружжям, а породить нові судові суперечки між сторонами. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових заходів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі №916/1415/19, провадження №12-80гс20 (пункт 6.13), від 26.01.2021 року у справі №522/1528/15-ц, провадження №14-67цс20 (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і у такий спосіб забезпечувати досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №910/3009/18, провадження №12-204гс19 (пункт 63)). За таких обставин, беручи до уваги обставини справи, зумовлені характерними особливостями спірного майна, його вартістю, відсутністю доказів можливості його фактичного поділу, фактично встановленим між сторонами справи, порядком його користування, заборгованістю відповідача по сплаті аліментів на користь позивача та додаткових витрат для утримання їх спільних дітей, наявністю штрафних санцій, факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо спільних дітей колишнього подружжя, з метою уникнення вжиття додаткових заходів захисту та досягнення мети правосуддя, процесуальної економії, суд прийшов до висновку, позовні вимоги задовольнити частково, визнавши за [PERSON] , [INFO] , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 211,6 кв. м., вартістю 2 369 920 (два мільйони триста шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять) грн. 00 коп., без ПДВ; визнавши за [PERSON] , [INFO] , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адерсою: [ADDRESS] , загальною площею 64,6 кв. м., вартістю 286 541 (двісті вісімдесят шість тисяч п`ятсот сорок одну) грн. 00 коп., без ПДВ; визнавши за [PERSON] , [INFO] , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7410100000:02:025:5233, розташовану за адерсою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0546 га, вартістю 101 081 (сто одна тисяча вісімдесят одна) грн. 00 коп., без ПДВ. Згідно ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в сумі 11 005 (однадцять тисяч п`ять) грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 702 (двадцять вісім тисяч сімсот дві) грн. 62 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial