Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають дочку: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні та за їх з відповідачем взаємною згодою залишається проживати з нею. Спільним подружнім життям проживали до жовтня 2023 року. На даний час відповідач матеріально сім`ю не утримує, хоча за своїм матеріальним станом спроможний це робити. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2024 і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.09.2021, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до витягу №146 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.03.2024 вбачається, що позивач [PERSON] , 1997 р.н. та її донька [PERSON] , 2021 р.н. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Ураховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, а також те, що відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати свою дитину, суд дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, відповідатимуть як інтересам сторін по справі, так і вимогам розумності і справедливості та їх розмір буде необхідним та достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого позивача було звільнено при зверненні до суду.

Outcome: approved