Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 лютого 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лашина Наталя Геннадіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач просить визначити додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування\~своїх вимог,\~позивач у\~позовній заяві\~посилався на\~те, що згідно свідоцтва про народження матір`ю [PERSON] є [PERSON] , а батьком [PERSON] . [INFO] батько [PERSON] , помер. [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] , залишилась двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач мав намір після спливу 40 днів після смерті матері звернутися до нотаріуса в місті Маріуполі із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї мами. Однак, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в місті Маріуполі почалась військова агресія Російської Федерації проти України. Із-за військової агресії Російської Федерації проти України, в місті Маріуполі були дуже інтенсивні обстріли. В місті Маріуполі всі державні органи припинили свою діяльність. В квітні 2022 року в результаті військової агресії Росії, квартира де жив позивач, була знищена. В квартирі були знищені всі грошові збереження, документи, речі, їжа. Позивач вимушений був евакуюватися із Маріуполя. Під час евакуації позивач не мав змоги взяти з собою свідоцтво про смерть мами, свідоцтво про шлюб батьків, свідоцтво про смерть батька, документи на квартиру мами, у зв`язку з тим, що вони знаходились в квартирі, де жила мама, а не в квартирі позивача. Тобто квартира мами позивача знаходилась територіально далеко від його місця знаходження. А саме, квартира мами, територіально знаходилась на лівому березі міста, недалеко від заводу "Азовсталь", де знаходились військові ВС України, а Росія безперестанно обстрілювала територію цього заводу, а також територію всього лівого берегу" міста Маріуполя всіма видами зброї. В квартирі мами знаходились документи потрібні для пред`явлення нотаріусу для отримання спадщини. Під час своєї особистої евакуації позивач вимушений був виходити на територію російської федерації пішки, так як він не міг пройти через все місто, яке кожну хвилину обстрілювалось. Після того як позивач потрапив на територію агресора у відношенні нього довго ( 1,5 місяця) проводили так звану "фільтрацію", після цього його випустили далі в Європу. 28 травня 2022 року позивач за допомогою волонтерів, яких зустрів в Латвії зміг дістатися до Німеччини. Після прибуття позивача до Німеччини, його розмістили у тимчасовому таборі почали виготовляти документи на його право прибування у Німеччині. 01 липня 2022 року позивач отримав документи на право перебування у Німеччині через місяць після цього він почав отримувати допомогу від Німеччини. Крім того, отримання документів про право перебування у Німеччині він не мав змоги піти на курси вивчення німецької мови. Позивач пішов вивчати німецьку мову у листопаді 2022 року. Після того, як у позивач з`явилась матеріальна можливість та він трохи вивчив німецьку мову, для того, щоб поспілкуватися з нотаріусом у Німеччині, позивач одразу звернувся до нотаріуса в місті Весел з метою складання та засвідчення заяви про прийняття спадщини після смерті матері. У серпні 2023 року знайомі позивача виїжджали із окупованого міста Маріуполь у Фінляндію та вивезли йому свідоцтво про смерть мами, свідоцтво про шлюб батьків, свідоцтво про смерть батька, документи на квартиру матері. 27 вересня 2023 року нотаріусом у місті Весел був посвідчений підпис позивача на заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У зв`язку з тим, що між Україною та Німеччиною відсутній договір про надання правової допомоги, позивачу потрібно було проставити апостиль на заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Апостиль був проставлений 06 жовтня 2023 року. У зв`язку з тим, що позивач заяву про прийняття спадщини оформлював у нотаріуса Німеччині, дана заява та посвідчуваний напис нотаріуса були складені на німецькій мові. Дану заяву позивач по пошті передав в Україну для перекладу на українську мову та передачі в нотаріальну контору м. Київ. 13 листопада 2023 року був зроблений переклад заяви про прийняття спадщини, та цей переклад був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чекідою О.А., та зареєстрований в реєстрі під № 500. 14 листопада 2023 року заяву позивача про прийняття спадщини від 27 вересня 2023 року, перекладену на українську мову 13 листопада 2023 року разом з копією свідоцтва про смерть [PERSON] , померлої [INFO] , копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією паспорта [PERSON] була направлена рекомендованим листом по Укрпошті приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лашиній Наталії Геннадіївні. 01 грудня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лашина Наталя Геннадіївна направила позивачу повідомлення вих. № 129/01-16, в якому повідомила, що мати позивача на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом Департаменту Алміністративних послуг Маріупольської міської ради № 311-вих. 23 від 29 листопада 2023 року. Згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивач не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Оскільки, позивач заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в установлений законом строк не подав та на момент смерті зареєстрований за адресою померлої не був, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 лютого 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.25). Ухвалою судді від 19 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх усунення. (а.с.26-27). 22 лютого 2024 року позивачем було подано заяву, якою було усунуто недоліки визначені ухвалою. (а.с.29). Ухвалою судді від 26 лютого 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лашина Наталя Геннадіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с.32-33). 14 березня 2024 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.39). 26 березня 2024 року від представника Маріупольської міської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі, представник в заяві зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечував. (а.с.53-54). Ухвалою суду від 27 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті. (а.с.58). 23 квітня 2024 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі. (а.с.67). 02 травня 2024 року позивач подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановленні судом Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 1965 року позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 квітня 2001 підтверджується смерть [PERSON] , батька позивача. (а.с.7). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 січня 2022 підтверджується смерть [PERSON] , матері позивача. (а.с.4). Біржевим контрактом №13948 (Договір купівлі-продажу) від 15 квітня 1997 року (а.с.9), реєстраційним свідоцтвом (а.с.10), підтверджується право власності [PERSON] , матері позивача. 27 вересня 2023 року позивачем було складено заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лашиній Наталі Геннадіївні про прийняття спадщини, яка була складена німецької мовою, апостильована та перекладена на українську мову. (а.с.12-16). Відповідно до листа-роз`яснення від 01 грудня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лашиною Н.Г. роз`яснено позивачу, що оскільки він не був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то останній пропустив строк на прийняття спадщини.(а.с.19). Додатковими документами наданими позивачем, підтверджується перебування останнього в «фільтраційному таборі ДНР» (а.с.40), виїзд позивача за кордон (а.с.41), отримання посвідки на тимчасове перебування в Німеччині та перебування там і вивчення німецької мови. (а.с.43-47). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що перебуваючи під обстрілами в м. Маріуполі позивач не мав можливості оформити спадщину, крім того, після руйнування власної домівки позивач був змушений тікати на окуповану територію без грошей та документів, а звідти тікати до Федеративної республіки Німеччина та оформлювати належним чином документи. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку, та позивачем надано допустимі та належні докази на підтвердження поважності пропуску для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обставини, які викладені позивачем, зокрема початок збройної агресії російської федерації щодо України, той факт, що позивач перебувала на окупованій території та був змушений тікати на окуповану територію без грошей та документів, а звідти тікати до Федеративної республіки Німеччина та оформлювати належним чином документи, обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, причини пропуску встановленого законом строку суд вважає поважними, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити йому додатковий строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved