Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просив зняти арешт з його майна: автомобіля марки «Renault Premium 380», 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , колір білий, реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований 11.12.2012 року Кіровоградським РЕВ УДАІ УМВС України в Кіровоградській області; та причепа-фургона-Е марки «Kogel AWE 18», 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , колір чорний, зареєстрований 08.12.2012 року Кіровоградським РЕВ УДАІ УМВС України в Кіровоградській області; яке належного [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер його брат - [PERSON] . Після смерті брата він прийняв спадщину, яка складалася з автомобіля марки «Renault Premium 380», та причепа-фургона-Е марки «Kogel AWE 18». Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 46510482 від 13.02.2015 року накладено арешт на майно спадкодавця [PERSON] . Дана постанова винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/27635/13-ц, виданого 16.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з боржника заборгованості в сумі 10 428,74 грн. 30.06.2015 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу. Боргу у покійного брата перед Пат «КБ «Приват банк» не було. Накладення арешту на нерухоме майно порушує її права, а тому за захистом порушеного права змушена звертатись до суду та просить суд зняти арешт. Ухвалою суду від 22.11.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 22.11.2023 року зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надати суду інформацію про наявність або відсутність боргів стосовно померлого спадкодавця [PERSON] , ІПН [NUMBER] , [INFO] , який помер [INFO] , перед даною банківською установою. Відповідачем відзив на позов не подано, проте 13.03.2024 року відповідачем подано в суд письмові пояснення в яких, на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2023 року, повідомлено, що у клієнта [PERSON] станом на 12.03.2024 року відсутня будь-яка заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» та просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 13.03.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Інші учасники причини неявки суду не сповістили. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується сСвідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17.06.2020 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: -автомобіля марки «Renault Premium 380», 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , колір білий, реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований 11.12.2012 року Кіровоградським РЕВ УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 11.12.2012 року Кіровоградським РЕВ УДАІ УМВС України в Кіровоградській області. -причепа-фургона-Е марки «Kogel AWE 18», 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , колір чорний, зареєстрований 08.12.2012 року Кіровоградським РЕВ УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 08.12.2012 року Кіровоградським РЕВ УДАІ УМВС України в Кіровоградській області (копії Свідоцтв на дані транспортні засоби додаються). Право власності на зазначені транспортні засоби підлягає державній реєстрації у регіональному сервісному центрі УМВС України в Кіровоградській області. Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа № 693/2020, реєстрація в реєстрі № 2-338, спадщину прийняв позивач [PERSON] . Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт на майно [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 46510482 від 13.02.2015 року. Дана постанова винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/27635/13-ц, виданого 16.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з боржника заборгованості в сумі 10428,74 грн. У листі Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 101288 від 10.10.2023 року зазначено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень АСВП, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження (ВП-Спецрозділ) № 46510482 з примусового виконання виконавчого листа № 755/27635/13-ц від 16.04.2014 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 10428,74 грн. та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «№Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» у клієнта [PERSON] станом на 12.03.2024 року відсутня будь-яка заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності має фундаментальним характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту. Отже, згідно статті 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону Україні: «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 387 ЦК України\~передбачено право власника витребувати своє майно, а\~статтею 391 цього Кодексу\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на рухоме майно, порушуються права позивача [PERSON] як власника, у спадкодавця відсутній борг перед відповідачем, що підтверджено відповіддю АТ КБ «Приватбанк», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved