Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

29 березня 2024 року [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 09 листопада 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, посилаючись на те, що з серпня 2021 року між ним та відповідачкою фактично припинено шлюбні відносини, подружнє життя з відповідачкою не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Також у позовній заяві зазначив, що у позивача та відповідачки є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з відповідачкою. Судовий збір позивач просив залишити за ним. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2024 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, постановлено розгляд справи здійснити у строк, встановлений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, але не пізніше 02 травня 2024 року. Сторонами клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін подано не було. Відповідачка належним чином повідомлена (а.с. 28) про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 09 листопада 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1382, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб від 09 листопада 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 6). До зареєстрований шлюбних відносин у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , (а.с. 12) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Спір про місце проживання дітей між подружжям відсутній. Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 1211,20 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 2). З урахуванням того, що позивач просив судові витрати залишити за ним, суд уважає за можливе не стягувати судовий збір з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved