Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2003 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції, актовий запис №\~151. За час перебування у цьому шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] , які мешкають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Крім того, позивач вказує, що сімейні та шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені два роки тому, спільного господарства вони не ведуть. Причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що вони мають різні погляди на життя та різні характери. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки шлюб існує лише формально, чоловік знаходиться на тимчасово окупованій території України, сім`я розпалась остаточно, а тому строк для примирення просила не надавати. Як зазначено, на момент подачі цього позову до суду, між нею та відповідачем відсутній спір про поділ спільного майна. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 26.07.2003, актовий запис №\~151. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище\~ [PERSON] . Ухвалою суду від 25.03.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, позивач подала до суду письмову заяву від 26.04.2024 про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Крім того, зазначила, що судовий збір вона залишає за собою та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище\~ « [PERSON] ». До того ж, вказала, що вона з відповідачем, як подружжя, не проживають з квітня 2022\~року. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду/ухвалення судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, враховуючи, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №\~309 від 22.12.2022 (зі змінами), його зареєстроване місце проживання ( [ADDRESS] ) з 24.02.2022 тимчасово окуповане Російською Федерацією. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 26.07.2003 [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції зроблено відповідний запис №\~151 від 26.07.2003 та видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26.07.2003. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~4). Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі у сторін народилося троє дітей, зокрема двоє із яких, на теперішній час є неповнолітніми, а саме: [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.02.2009, актовий запис №\~74 від 10.02.2009 (а.с.\~6), [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.06.2013, актовий запис №\~285 від 26.06.2013 (а.с.\~5). Батьком дітей записаний відповідач. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Діти мешкають з матір`ю за адресою її місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідками №\~7101-5002138594 від 19.09.2022, №\~7101-5002138769 від 19.09.2022, №\~7101-5002138670 від 19.09.2022. Суд враховує позицію позивача про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають з квітня 2022\~року, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю позивач не має. Відповідачем вказані обставини не спростовані і заперечень не надійшло. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, їх згода на продовження шлюбу відсутня, тобто немає їх вільної і повної згоди на шлюб. Встановлено, що вони не проживають разом як подружжя та не підтримують сімейних відносин з квітня 2022\~року, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. Відповідач не надав заперечень щодо розірвання шлюбу. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу, встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання, після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем\~ « [PERSON] », що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається, і про це жодна із сторін не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211\~грн. 20\~коп., що підтверджується платіжним документом №\~57225835-1 від 18.03.2024. Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи її позицію з цього приводу, яка висвітлена у письмовій заяві від 26.04.2024. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved