Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2022. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Позивач також зазначила, що відповідач є військовослужбовцем, має дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання як дитини, так і дружини. Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін (а.с. 18). Копію позовної заяви разом із додатками та копією ухвали направлено відповідачеві, які останній отримав 26.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22). Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, сторони з 26.07.2022 перебувають в шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки № 287 виданої 14.03.2024 Великорацьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області позивачка проживає без реєстрації разом з відповідачем та їхнім сином за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789-Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України\~регламентовано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи положення\~ст. 182 СК України, дійшов висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, з урахуванням приписів ч. 2\~ст. 183 СК України, суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. ч. 2, 4\~статті 84\~СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою та проти позову не заперечував. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. За таких обставин проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд стягує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі в 1/6 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 21.02.2024 та до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 1\~ст.\~79\~СК\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При цьому суд враховує, що позивач та відповідач не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192\~СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до правил встановлених\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved