Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 22 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №М01.00208.005509022. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ПАТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №М01.00208.005509022 від 22 липня 2019 року у розмірі 98 810, 41 грн, з яких 32 461, 62 грн - заборгованість за основним боргом, 27 306, 15 грн - заборгованість за відсотками, 39 042, 64 грн - заборгованість за комісіями. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, при цьому позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій з моменту переходу права боргової вимоги. З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №М01.00208.005509022 від 22 липня 2019 року в розмірі 98 810,41 грн та понесені судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності та у випадку неявки у судове засідання ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рівненського районного суду Рівненської області 10 січня 2024 року вказана цивільна справа передана до Гощанського районного суду Рівненської області. 20 лютого 2024 року ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 08 травня 2024 року Гощанським районним судом Рівненської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що 22 липня 2019 року між відповідачем та АТ «Ідея Банк» був укладений договір кредиту та страхування №М01.00208.005509022 (арк. спр. 5), відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» надало відповідачу шляхом переказу на його рахунок грошові кошти для власних потреб у сумі 48 440,00 грн, а позичальник доручив банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 3588,15 грн, згідно умов договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 Договору (п. 1.7 Договору) Банк надав кредит строком на 24 місяці (п. 1.4 Договору). За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі 24,99 %, що визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5%, збільшена на 15,49 % (Маржу Банку) (п.п.1.3, 1.8 Договору). У п. 1.5 Договору сторони обумовили, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до пункту 5 додатку №1, як «інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку. Згідно з п. 3.2 Договору, ДКБОФО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими кредитного договору та відповідач зобов`язався виконувати їх умови. [PERSON] підписав наданий АТ «Ідея Банк» паспорт споживчого кредиту, який є додатком №1 до договору кредиту та страхування №М01.00208.005509022 від 22 липня 2019 року, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, мета отримання кредиту, сума/ліміт кредиту, спосіб та строк надання кредиту, строк кредитування; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки, порядок зміни змінюваної процентної ставки; плата за обслуговування кредитної заборгованості, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі); порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит та інше (арк. спр. 6). Відповідно до п. 4.2 паспорту споживчого кредиту, банк встановив плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,00 % щомісячно від початкової суми кредиту. Факт надання коштів за кредитом [PERSON] підтверджується копією ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту в сумі 44 851, 85 грн та ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу у сумі 3588,15 грн від 22 липня 2019 року (арк. спр. 8). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників (арк. спр. 10-11). Платіжна інструкція №19913 від 11 липня 2023 року свідчить про здійснення ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахунку суми 15 300 000 грн АТ «Ідея Банк» (арк. спр.13). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №М01.00208.005509022 від 22 липня 2019 року на загальну суму 98 810, 41 грн, з яких 32 461, 62 грн - заборгованість за основним боргом, 27 306, 15 грн - заборгованість за відсотками, 39 042, 64 грн - заборгованість за комісіями (арк. спр. 12). Такі ж відомості стосовно розміру заборгованості за кредитним договором №М01.00208.005509022 від 22 липня 2019 року містяться у наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором (акр. спр. 9). Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Застосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Мотиви та висновки суду З наданих та досліджених судом доказів убачається, що відповідач 22 липня 2019 року уклав договір кредиту та страхування з первісним кредитором, за яким отримав грошові кошти у кредит, користувався ними, однак у строки встановлені договором їх не повернув, проценти за користування кредитними коштами та комісію за обслуговування кредитної заборгованості не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за ним, яка на підставі договору факторингу була відступлена позивачу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд, зважаючи на те, що позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, проценти та комісію, на що він розраховував при укладенні означеного попередньо договору, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту та страхування. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачем умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Прийшовши такого висновку, суд зауважує, що протягом розгляду цивільної справи відповідач, з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеними договорами та оспорення розміру заборгованості, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 2684 грн судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved