Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому, [PERSON] , час зустрічей з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , без присутності матері дитини, наступним чином: з 10.00 години суботи до 15.00 години неділі кожного тижня місяця, за адресою місця проживання батька дитини; 20 червня кожного року (день народження дитини) - з 10.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму дня дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день, за адресою місця проживання батька або на будь-якій нейтральній території; 06 грудня кожного року (день народження старшого брата дитини) з 10.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму дня дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день, за адресою місця проживання батька або на будь-якій нейтральній території; 26 червня кожного року (день народження батька дитини) з 10.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму дня дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день, за адресою місця проживання батька або на будь-якій нейтральній території; літні канікули - перші два тижні кожного літнього місяця за адресою місця проживання батька або місця відпочинку та оздоровлення; зимові, весняні, осінні канікули - з 09.00 години середи до 18.00 години суботи за адресою місця проживання батька. В обґрунтування позову вказав, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, [PERSON] , він перебував з 25 березня 2017 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 84. Для нього цей шлюб є другим. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого 08 липня 2021 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/4\~частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Якщо у нього протягом 2021-2022 років були проблеми з роботою і він не мав доходів і змоги сплачувати аліменти у повному обсязі, то в листопаді 2022 року він погасив всю заборгованість по аліментам і з того часу сплачує аліменти з переплатою та жодної заборгованості не має. Крім матеріальної допомоги на утримання сина, він бажає приймати участь у його вихованні, спілкуватись з ним, забирати його до себе у сім`ю, де його чекає любляча бабуся та старший брат - його син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із ним за добровільним погодженням з його матір`ю. Але, його бажання та прагнення виконувати батьківські обов`язки по вихованню сина [PERSON] , не знаходять розуміння у відповідачки, яка розповсюджує серед знайомих чутки про його негідну поведінку, вживання ним спиртних напоїв та наркотичних засобів. Як він розуміє, вона робить це для того, щоб не допустити його спілкування із сином. Спроби домовитись щодо його присутності у житті дитини, спілкуванні з ним, закінчуються образами, створенням конфліктних ситуацій та зверненнями до поліції. Дитина стала заручником відносин дорослих, і хоча він не має ніякого відношення до теперішнього життя колишньої дружини, для нього вона є тільки матір`ю його дитини, яка не може або не хоче зрозуміти, що як батько, він також має право на участь у вихованні сина і не має негативних якостей чи таких обставин, які б перешкоджали йому здійснювати це право та виконувати батьківські обов`язки. Як фізична особа-підприємець він працює, основний вид економічної діяльності: спеціалізовані будівельні роботи, має дохід, з якого сплачує аліменти, і з якого утримує старшого сина, при цьому не зменшуючи розмір аліментів на другу дитину. У нього задовільні та комфортні умови проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , куди він може забирати сина [PERSON] на встановлений судом час зустрічей. Це п`ятикімнатна квартира, частка в якій належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності від 03 жовтня 2006 року, виданого Фондом комунальної власності на нерухоме майно м. Дніпродзержинська. Обидва його сини добре знайомі, дружать між собою, через невелику різницю у віці мають спільні інтереси, обмінюються новинами. 01 вересня 2023 року він проводжав старшого сина у 4 клас Академічного ліцею №15, в той же ліцей в 1 клас пішов молодший син. Вони хотіли привітати його, але зустріли такий опір з боку відповідачки, що він тільки зміг на ходу обійняти свого сина. І саме таким чином відбувається його спілкування і він не вважає за можливе і в подальшому надавати їй таку можливість поводитись таким чином та перешкоджати йому у спілкуванні із сином. Тому він і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - адвокат Кущ О.М. підтримала позовні вимоги у судовому засіданні та просила задовольнити. Зазначила, що погоджується із Висновком виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 11.01.2024 року, яким вони визначили, з урахуванням інтересів батька та дитини, дні та години спілкування батька із сином. \~ \~ \~ \~ Відповідачка\~та її\~представник у\~судовому засіданні\~також не\~заперечили щодо\~визначених Висновком\~виконавчого комітету\~Кам`янської\~міської ради\~Дніпропетровської області\~від 11.01.2024\~року годин\~та днів\~спілкування дитини\~із батьком,\~але категорично\~заперечили щодо\~спілкування малолітнього\~сина із\~батьком без\~присутності матері.\~Зазначили,\~що коли\~позивач ще\~до звернення\~до суду\~спілкувався із\~сином без\~її присутності,\~часто не\~бере слухавку\~і відповідачка\~немає змоги\~зв`язатися\~із сином,\~їй \~невідомо місце\~перебування її\~малолітнього сина,\~ це\~певні хвилювання.\~Тому наполягають\~на спілкуванні\~малолітнього Матвія\~в присутності\~матері дитини,\~враховуючи він дитини. Коли відповідачка буде впевнена, що позивач буде відповідально ставитися до зустрічей із сином, тоді можливо і буде надавати дозвіл бачитися із сином без її присутності. Просять звернути увагу на те, що відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні батька із малолітнім сином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився завчасно надав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав висновок про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною.(а.с.77, 85) Заслухавши учасників, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно\~ст.142 СК України\~діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. За\~статтею 153 Сімейного Кодексу України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України\~передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Так, судом встановлено, що сторони з 25 березня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10), та є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.11). Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.09.2022 року, шлюб між сторонам розірваний. (а.с.12) Позивач від першого шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.13) Позивач [PERSON] є Фізичною - особою підприємцем, про що свідчить Виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. (а.с.14-15) У власності позивача перебуває 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16, 17,18, 19) Згідно наданого Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, позивач [PERSON] сплачує аліменти. (а.с.20-21) Довідка ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНГП в Дніпропетровській області щодо звернень [PERSON] з приводу домашнього насильства з боку [PERSON] (а.с.47, 48) Довідка психолога щодо стану [PERSON] (а.с.49) Характеристика відносно малолітнього [PERSON] з навчального закладу (а.с.62) Згідно довідки із навчального закладу про те,що [PERSON] не відвідує класного керівника з приводу навчання свого сина [PERSON] (а.с.63) Дитина проживає разом з Відповідачем. Згідно до Висновку про призначення [PERSON] порядку участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , були визначені час та дні побачень із малолітнім сином.(а.с.73-74) Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі.(а.с.26) 15.12.2023 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Єсіповою К.В. був поданий Відзив на позовну заяву. (а.с.41-44,51-55) 10 січня 2024 року позивачем була подана до суду Відповідь на відзив. (а.с.67-70) Ухвалою суду від 15.01.2024 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено до судового розгляду. (а.с.765) Згідно зі\~статтею 158 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Відповідно до частин першої, другої\~статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей. В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власною дитиною вони не можуть, що в кінцевому результаті стало підставою для звернення позивача до суду. Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із дитиною та брати участь у її вихованні. Згідно Висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 11.01.2024 року є доцільним визначити такий спосіб участі батька у вихованні дитини: - субота з 12-00 до І7-00 щотижня; - на наступний день після народження дитини [PERSON] , [INFO] з 10-00 до 18-00; - в День народження старшого брата [PERSON] , [INFO] з 10-00 до 18-00; - в День народження батька дитини [PERSON] , а саме 26 червня з 09-00 до 15-00; - один місяць влітку за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] ; - весняні та осінні канікули (три дні в тиждень) за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; - зимові канікули по три дні в тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] . (а.с.73-74) При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частини сьомої\~статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дитини та наявності спору між сторонами у спілкуванні з нею, на підставі ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням позиції сторін. При цьому для визначення способів спілкування батька із сином, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини. Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер. Враховуючи вищевикладене, встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей\~157,158 СК України,\~суд дійшов\~висновку про\~ \~часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а саме: визначити [PERSON] , [INFO] порядок участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] наступним чином: - субота з 12-00 до І7-00 щотижня без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - на наступний день після народження дитини [PERSON] , [INFO] з 10-00 до 18-00 без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - в День народження старшого брата [PERSON] , 06 грудня з 10-00 до 18-00 без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - в День народження батька дитини [PERSON] , а саме 26 червня з 09-00 до 15-00 без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - один місяць влітку за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] в присутності матері [PERSON] ; - весняні та осінні канікули (три дні в тиждень) за попередньою домовленістю з матір`ю дитини . [PERSON] в присутності матері дитини; - зимові канікули по три дні в тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , в присутності матері дитини [PERSON] . Всі зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] . Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Outcome: partial