Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Представник ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулась до суду з позовом про стягнення з Відповідача [PERSON] боргу за необліковану електричну енергію в сумі 3 893,29 грн. Позов обґрунтований тим, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку поставляє Позивач, за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження приладу обліку електроенергії за адресою Відповідача були виявлені порушення, а саме самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР. Самовільне підключення виконано кабелем з клем магістральних мереж і заходило в квартиру 32 . На підставі виявленого порушення складено акт №002911 від 15.05.2023 року, а в подальшому 22.06.2023 року відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, де споживач не була присутня, та вирішено провести розрахунок за період з 28.04.2023 по 14.05.2023 відповідно до п. 8.4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 3 893,29 грн. Станом на дату звернення до суду Відповідачем заборгованість не сплачена, у зв`язку із чим Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 06.03.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 25.04.2024 року. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду та направлення судових документів за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся без вручення. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду від Відповідача не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач, за адресою: [ADDRESS] , згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричної енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (до 11.06.2018 року), Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, Законом України «Про ринок електричної енергії». 15.05.2023 року за адресою Відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР; самовільне підключення виконано кабелем АПВ, 2х4 мм2 з клем магістральних мереж і заходило в квартиру № 32 , про що 15.05.2023 року складено акт про порушення № 002911. Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду акту про порушення № 598 від 22.06.2023 року відбулось засідання, де споживач [PERSON] не була присутня та вирішено провести розрахунок за період з 28.04.2023 по 14.05.2023 відповідно до п. 8.4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 3 893,29 грн. На підтвердження вказаної суми надано розрахунок обсягу та вартості електричної енергії. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача складає 3 893,29 грн., яка відповідачем не сплачена. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Пунктами 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. передбачено, що на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку. Для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. На підставі п. 5.5.5 п.п. 20 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії. Згідно з п. 8.4.1 ПРРЕЕ, оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави. Відповідно до п. 8.4.2 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку. Пунктом 8.4.13 ПРЕЕ передбачено формула розрахунку електричної енергії у разі виявлення у споживача порушень, зокрема самовільного підключення. Таким чином суд вважає, що наведеними доказами у сукупності підтверджено допущення Відповідачем порушень правил у сфері споживання електричної енергії, а саме здійснення самовільного підключення, в результаті чого вона зобов`язана сплатити суму електричної енергії, визначену протоколом засідання комісії в загальному розмірі 3 893 грн. 29 коп. Відзиву або доказів на спростування позовних вимог відповідач не подавав. Відповідно до 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3 028,00 грн. 23.04.2024 року від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, суду надано: Договір про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 року з АО «Перший радник» з додатковими угодами про продовження строку дії договору, акт надання послуг від 23.04.2024 р. у справі № 756/1549/24 на суму 2 000,00 грн., у якому визначено перелік наданих послуг: консультація, збір доказів, підготовка позову та заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, сплата судового збору. Надаючи оцінку поданим документам, суд зазначає, що компенсації підлягають не тільки фактично понесені витрати, але й ті, які належить сплатити в майбутньому. Матеріалами справи підтверджується надання адвокатом вказаних видів правничої допомоги, заявлені до компенсації суми суд вважає обґрунтованими і співмірними у цій справі. Заперечень щодо цих витрат Відповідач не надала. Отже, заявлену суму правничої допомоги слід стягнути в повному обсязі в розмірі 2 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved