Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] , як законний представник неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом в якому просить скасувати арешт нерухомого майна [PERSON] , накладений постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Кички Т.В. про арешт майна боржника; виключити з Єдиного реєстру обтяжень інформацію про обтяження - арешт нерухомого майна, індексний номер обтяження : 40918049. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яку прийняли їхні неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] , шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори їх законним представником - [PERSON] . Однак, постановою нотаріуса від 23.02.2023 року було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки на майно померлого [PERSON] накладено арешт в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. При зверненні до органів виконавчої служби, позивачу стало відомо, що [PERSON] був боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 218 від 15.01.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічовим О.М., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в сумі 96 382,87 грн. 04.02.2022 року вказане ВП № [NUMBER] було закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач звернулась до відділу ДВС із вимогою про скасування арешту, накладеного на майно боржника [PERSON] , однак отримала відмову. Також позивач зверталась до суду із позовом про визнання виконавчого напису № 218 від 15.01.2018 року таким, що не підлягає виконанню, однак рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2023 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не може призвести до захисту або відновлення порушеного права малолітніх дітей, на оформлення спадкових прав після смерті їх батька та не буде підставою для скасування арешту майна у закінченому виконавчому провадженні. Позивач зазначає, що відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості, відсутні підстави подальшого існування арешту на майно в рамках закінченого виконавчого провадження. А тому, у зв`язку з неможливістю оформлення спадкових прав неповнолітніх дітей після смерті батька, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Заперечуючи позовні вимоги представник АТ «Ідея Банк» Пилат Т.І.. направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 27.10.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Z06.232.72524, згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 50 400,00 грн., а позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. 09.11.2021 позичальник помер, станом на дату смерті у позичальника існувала непогашена заборгованість перед відповідачем за кредитним договором, про що було зазначено у претензії кредитора. Невідкладно після отримання інформації про смерть позичальника AT «Ідея Банк» надіслало до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області претензію кредитора від 14.02.2022 та повторно 31.01.2023, згідно яких повідомило про необхідність погашення спадкоємцями померлого позичальника наявної заборгованості за Кредитним договором. Згідно відповіді Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області №426/01-16 від 23.02.2022 року претензію кредитора було направлено за належністю приватному нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Антоновій Т.В., якою була заведена спадкова справа за №133/2020. Представник відповідача посилається на п. 6.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 по справі № 523/2357/20 якою передбачено, що у разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника. Зазначає про наміри оскаржувати постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем не було враховано відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливо правонаступництва боржника. Представник відповідача зазначає, що арешт був накладений державним виконавцем в ході виконавчих дій, з метою забезпечення виконання зобов`язання, однак боржником не здійснено погашення заборгованості, а спадкоємцям необхідно виконати власний обов`язок щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором в межах вартості успадкованого ними майна. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] зазначила, що у матеріалах спадкової справи відсутні претензії кредитора до боржника [PERSON] , крім того до відзиву долучена претензія до спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , тобто до іншої особи, бо чоловік позивача помер [INFO] . У запереченнях на відповідь на відзив представник АТ «Ідея Банк» повідомив, що відповідачем було помилково долучено до відзиву відповідь нотаріальної контори щодо направлення претензії кредитора за належністю приватному нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу, дану відповідь було помилково ідентифіковано як відповідь на претензію кредитора відносно клієнта [PERSON] , оскільки дана відповідь не містила ІПН боржника. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 26.01.2024 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору, пов`язаного з розглядом справи до ухвалення судового рішення у справі, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному порядку, призначено підготовче засідання (а.с. 47-48). Ухвалою судді від 26.01.2024 року витребувано матеріали спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 49-50). 05.02.2024 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про надання копії позовної заяви з доданими документами (а.с.55-61). 20.02.2024 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 255/2022 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 62-90). 26.02.2024 року на електронну адресу суду надійшов відзив АТ «Ідея Банк» на позовну заяву (а.с. 91-117). Ухвалою суду від 26.02.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Антонової Тетяни Василівни належним чином завірену копію спадкової справи № 133/2020 (а.с. 119-120). Ухвалою суду від 26.02.2024 року витребувано від Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER] (а.с. 121-122). 14.03.2024 року на адресу суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 143-146). 19.03.2024 року на адресу суду від представника АТ «Ідея Банк» надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 149-151). 19.03.2024 року на електронну адресу суду від Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області надійшли матеріали виконавчого провадження№ [NUMBER] (а.с. 152-194). Ухвалою суду від 27.03.2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті (ас 196-197). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, у поданому відзиві на позовну заяву, просили здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 96). Третя особа Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) в судове засідання свого представника не направила, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Так, по справі встановлено, що батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9,10). Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.11.2021 Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Інни Юрченко за вих.№ 395/02-31 від 23.02.2023 року відмовлено [PERSON] , яка діє від імені малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку із накладеним арештом на нерухоме майно, номер запису про обтяження (спеціальний розділ): 25983410 (а.с. 12-14). Згідно відповіді № 42152 від 09.06.2023 року Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) вбачається, що у відділі на примусовому виконанні перебували виконавчі документи про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості: 1) ВП [NUMBER] на користь ГУ ДФС України в сумі 510 грн з 05.09.2019 по 03.02.2022, ВП закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; 2) ВП [NUMBER] на користь держави стягнення штрафу у справі про адміністративні правопорушення в сумі 510 грн з 16.03.2020 по 16.11.2021, повернення ВД стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; 3) ВП [NUMBER] на користь ГУ ДПС України в сумі 11803,66 грн з 03.11.2021 по 03.02.2022, ВП закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; 4) ВП [NUMBER] на користь ПАТ «Ідея Банк» в сумі 96382,87 грн з 13.03.2018 по 04.02.2022, ВП закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; 5) ВП [NUMBER] на користь ГУ ДПС України в сумі 23785,08 грн з 18.02.2020 по 04.02.2022, ВП закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 15-17). Так, в межах виконавчого провадження № [NUMBER], державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Кичкою Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника від 03.05.2018 року, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 106 272,15 грн (а.с. 169). 04.02.2022 року державним виконавцем відділу ДВС у м.Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Наталіч Н.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER], на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із смертю боржника (а.с. 188), копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 187). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , накладено арешт, номер запису про обтяження: 25983410 (спеціальний розділ), на підставі постанови про арешт майна боржника від 03.05.2018 року державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Кички Т.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40918049 від 03.05.2018 (а.с. 19-21). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2023 року по справі № 357/8507/23 провадження № 2/357/2445/23 відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] , законного представника неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису № 218 від 15.01.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічовим О.М., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в сумі 96 382,87 грн, таким, що не підлягає виконанню (а.с. 22-38). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) прийшла до висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном». Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника. Разом з тим, необхідно враховувати, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню виконавчого збору включаються до складу спадщини, підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Згідно з статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між відповідачем та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника. Як було встановлено судом, [PERSON] , діючи в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, з метою оформлення спадкових прав після смерті батька дітей [PERSON] , який помер [INFO] , однак отримала відмову у зв`язку з наявністю арешту нерухомого майна, накладеного в інтересах кредитодавця АТ «Ідея Банк». Представник АТ «Ідея Банк» вказує на невиконані зобов`язання та наявність претензії кредитора до спадкоємців боржника, однак до матеріалів справи не долучено самої претензії, а міститься лише лист нотаріуса про направлення претензії кредитора до майна померлого [INFO] [PERSON] за належністю для приєднання до спадкової справи № 133/2020, заведеної приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Антоновою Т.В., яку, як вказує відповідач, долучено помилково. У витребуваних матеріалах спадкової справи № 255/2022 відсутні будь-які вимоги кредиторів до спадкоємців боржника. Згідно матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER] постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2022 року було направлено на адресу стягувача АТ «Ідея Банк», відомості щодо її оскарження, також, відсутні. Окрім того, як вбачається з тексту рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2023 року по справі № 357/8507/23 за позовом [PERSON] про визнання виконавчого напису № 218 від 15.01.2018 року, таким, що не підлягає виконанню, саме із вказаної позовної заяви, поданої 17.07.2023 року їм стало відомо про смерть боржника, та навіть із вказаного часу не звернулись із вимогами до спадкоємців. Враховуючи, що відсутні докази того, що у передбачені статтею 1281 ЦК України строки відповідач АТ «Ідея Банк» звертався із вимогами до спадкоємців боржника [PERSON] , вчиняв будь-які активні дії, зокрема щодо оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, беручи до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий законним представником спадкоємців, які позбавлені можливості оформити право власності на майно у порядку спадкування, а тому суд дійшов висновку, що права малолітніх дітей - спадкоємців підлягають захисту шляхом зняття арешту з майна боржника-спадкодавця, накладеного постановою державного виконавця Кички Тетяни Василівни про арешт майна боржника, серія та номер ВП [NUMBER] від 03.05.2018 року. Оскільки ухвалою судді від 26.01.2024 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору, пов`язаного з розглядом справи до ухвалення судового рішення у справі, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved