Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №2505, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 12192,50 грн. У виконавчому напису №2505 від 23.02.2021 року зазначено, що загальна заборгованість за кредитним договором №665615-А від 28.09.2019 року (за період з 26.02.2020 року по 26.02.2020 року) становить: 5000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 4702,50 грн. заборгованість по несплаченим відсотками; 2490 грн. заборгованість за штрафами і пенями. Згідно п.1.2 кредитного договору строк кредиту становить 13 днів. За користування кредитом у розмірі 5000 грн. у межах строку кредитування (13 днів) мало бути нараховано проценти у розмірі 1072,5 грн., натомість позивач зазначає, що було протиправно нараховано 4702,50 грн. Таким чином, вбачається спірність щодо розміру заборгованості, а відтак відсутність у нотаріуса законної можливості вчинення виконавчого напису. Кредитний договір №665615-А від 28.09.2019 року укладений в електронній формі (що прирівняна до простої письмової форми) без нотаріального посвідчення, а тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Крім того, позивач стверджує, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, без необхідної перевірки та встановлення наявності та безспірності боргу. Крім того, нотаріус не повідомив [PERSON] про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що згідно п. 10 узагальнення ВССУ від 07.02.2014 року про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином,\~зазначений виконавчий\~напис позивач\~вважає таким,\~що вчинений\~з порушенням\~законодавства та\~є незаконним,\~а тому\~позивач просить\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни від 23.02.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №2505 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором №665615-А від 28.09.2019 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 27.02.2024 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач був повідомлений про розгляд вказаної справи у встановлений законом порядку, що підтверджується даними поштового повідомлення про вручення відправлення, проте у встановлені строки відзиву на позов не надійшло. Від третіх осіб приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. письмових пояснень щодо суті справи не надходило. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2505, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором №665615 від 28.09.2019 року в розмірі 12192,50 грн. На підставі даного виконавчого напису нотаріуса року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. відкрито виконавче провадження ВП №64749415 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у загальному розмірі 12192,50 грн. Згідно заяви вих. №б/н від 24.02.2021 року про примусове виконання рішення приватний виконавець Мельник Ю.А. просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за №2505 від 23.02.2021 року про стягнення з божника [PERSON] коштів у розмірі 12192,50 грн. Відповідно до положень\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595, - нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У Постанові ВСУ від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, відповідач повинен повідомити позивача про наявність заборгованості та інформацію про намір вчинити виконавчий напис у разі невиконання боржником даної вимоги. Боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій виконана, заборгованість не вважається безспірною. Зазначена правову позиція міститься в постановах ВС від 30.09.2019 року справа №357/12818/17, від 27.08.2020 справа №554/6777/17, від 15.01.2020 справа №305/2082/14-ц. З матеріалів справи вбачається, що відповідач та нотаріус порушили порядок вчинення виконавчого напису №2505, адже позивачем не було отримано повідомлення про наявність заборгованості та пропозиції щодо її сплати. Наведені обставини також вказують на те, що існування заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірною, оскільки кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Інших доказів, що були надані відповідачем нотаріусу, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача, відповідачем не надано. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не встановив факту безспірності заборгованості за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved