Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що вони фактично припинили сімейні та подружні стосунки уже більше п`ятнадцяти років тому. Він втратив почуття любові та поваги, у нього наявна інша жінка, з якою він створив сім`ю, спільно проживає та перебуває у фактичних шлюбних стосунках. Примирення між ними і збереження сім`ї з відповідачкою є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з викладених у ньому мотивів. Відповідачка проти задоволення позову заперечила, суду пояснивши, що вона хоче примиритися з позивачем. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Відповідачкою подано клопотання про надання строку для примирення (а.с.14-16). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.9-10). Ухвалою судового засідання від 30.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки про надання строку для примирення (а.с.17, 22-23). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.02.1981 у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, актовий запис №15. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу від 28.02.1981 серії [NUMBER] (а.с.5). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та відсутності згоди відповідачки на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104 та 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved