Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

В квітні 2024 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті свого чоловіка - громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер (загинув) [INFO] в м.Маріуполь Донецької обл. на тимчасово окупованій території України під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що [PERSON] уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу строком дії з 26.07.2020 року по 25.07.2023 року. Штаб-сержант [PERSON] , старший розвідник - водій прикордонного оперативно-розшукового відділу з м.д.[ADDRESS] головного оперативно-розшукового відділу [NUMBER] прикордонного загону [INFO] , з честю та гідністю виконував бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності України та відсічі збройної агресії рф у м. Маріуполь Донецької області. З 09.05.2022 року вона втратила з [PERSON] будь-який зв`язок та не була обізнана про його місцезнаходження та лише у червні 2022 року разом з двома дітьми змогла виїхати з окупованої території, однак за вказаний період часу не змогла нічого дізнатися про його долю. Загибель [PERSON] , військовослужбовця [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України, настала в місті Маріуполь на території ПАТ МК «Азовсталь» [INFO] під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за наступних обставин. Відповідно до Витягів з журналу службово-бойових дій [NUMBER] прикордонного загону що входить до складу [INFO] , зокрема, встановлено наступне: 24.02.2022 року о 02:00 год - початок збройної агресії рф проти України. [INFO] о 21:30 год - відповідно до розпорядження керівника штабу оборони МАРІУПОЛЬ в супроводі старшого розвідника - водія прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно-розшукового відділу штаб-сержантсі [PERSON] направлено: першу частину зведеного загону від підрозділів охорони державного кордону [NUMBER] прикордонного загону до КСП 1 роти (позивний « [PERSON] ») [INFO] для виконання бойових завдань в оперативному підпорядкуванні командира [INFO] з метою спільного зайняття позицій в Лівобережному районі та на території комбінату із завданням вогневого впливу на противника наявними вогневими засобами ... 14.05.2022 року о 23:00 год-уточнено дані із заступником начальника загону полковником [PERSON] відносно складів груп, які висунулись о 21.30 [INFO] в супроводі старшого розвідника - водія прикордонного оперативно-розшукового відділу (3 місцем дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно-розшукового відділу штаб-сержанта [PERSON] та о 04.2014.05.2022 в супроводі старшого розвідника - водія прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно- розшукового відділу старшого сержанта [PERSON] , за результатами яких встановлено: о 21:30 год [INFO], відповідно до розпорядження керівника штабу оборони МАРІУПОЛЬ в супроводі старшого розвідника - водія прикордонного оперативно- розшукового відділу (з місцем дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно-розшукового відділу штаб-сержанта [PERSON] висунулась: перша частина зведеного загону від підрозділів охорони державного кордону [NUMBER] прикордонного загону до КСП 1 роти (позивний « [PERSON] ») [INFO] для виконання бойових завдань в оперативному підпорядкуванні командира [INFO] з метою спільного зайняття позицій в Лівобережному районі та на території комбінату із завданням вогневого впливу на противника наявними вогневими засобами... [INFO] Полковник [PERSON] , підполковник [PERSON] , майор [PERSON] , сержант [PERSON] висунулись для виконання бойового завдання з метою пошуку в/сл. [NUMBER] прикордонного загону (вирушили о 21:30 год. [INFO] в супроводі штаб-сержанта [PERSON]) по ймовірному маршруту слідування (тунельний шляхопровід) та проведення заходів із розчищення завалів, під якими залишились тіла трьох загиблих в/сл. За результатами проведених заходів встановлено, що тунельний шляхопровід зруйновано під час інтенсивних авіаударів ворожою авіацією по території ПАТ МК «Азовсталь», внаслідок чого: ймовірно залишились під завалами, які неможливо ліквідувати силами особового складу прикордонного загону у зв 'язку із необхідністю розчищення великогабаритних та великовагових залізобетонних конструкцій зруйнованого тунельного шляхопроводу: старший розвідник - водій прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно-розшукового відділу штаб-сержант [PERSON] . Тіла загиблих залишились під завалами. Евакуювати немає можливості. 17.05.2022 року комісії з вирішення питань обліку особового складу, який безповоротно вибув внаслідок загибелі (смерті), полону, зникнення безвісті та з інших причин, відносно штаб- сержанта [PERSON] зазначено «о 21:30 год. [INFO] бойова група на чолі з майором [PERSON] , вийшла на виконання бойового завдання до КСП штабу оборони Маріуполь (заміна групи на позиціях), зв`язок з групою втрачено, до місця призначення не прибули. Групою пошуку на маршруті руху знайдено під завалами три тіла військовослужбовців, які неможливо ідентифікувати. Донесення 1 ПРИКАЗ 25/255 від 14.05.2022 року». Службові розслідування за фактом смерті та/або зникнення безвісти штаб-сержанта [PERSON] не проводилось. Згідно протоколу засідання комісії з вирішення питань обліку особового складу, який безповоротно вибув внаслідок загибелі (смерті), полону, зникнення безвісти та з інших причин від 17.05.2022 року №1, вирішено, що військовослужбовців, які не повернулися з поля бою після виконання завдань і про місце знаходження (перебування) яких відсутні відомості, вносити до списків безвісно відсутніх, а військовослужбовців тіла, яких евакуйовані з поля бою (передані близьким, або в 303 або перебувають в спеціальних місцях до передачі близьким або до 303) вносити до списків загиблих. Враховуючи, що тіла загиблих військовослужбовців, які виконували [INFO] бойове завдання на території ПАТ МК «Азовсталь», в тому числі штаб-сержанта [PERSON] , залишились під завалами та не були евакуйовані, останній був внесений до списку та облікований як безвісно відсутній військовослужбовець, а не як загиблий. Згідно отриманих документів від прикордонного загону та [INFO] не вбачається про можливість імовірного перебування [PERSON] у полоні, втечу, дезертирство, перехід на бік ворога тощо. Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12022100100001341 від 04.06.2022 року за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Згідно витягу з ЄРДР під час проведення досудового розслідування встановлено, що військовослужбовці збройних сил російської федерації та учасники контрольованих рф незаконних збройних формувань 24.02.2022 року, внаслідок умисних дій, вчинених групою осіб за попередньою змовою, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що призвели до загибелі людей і інших тяжких наслідків. Військовослужбовці збройних сил російської федерації та учасники контрольованих рф незаконних збройних формувань здійснили напад на Військовослужбовців Збройних Сил України та цивільних на території Донецької області, а саме на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕТАЛУРЕІЙНИЙ КОМБІНАТ «АЗОВСТАЛЬ», який розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул.Лепорського, 1, тим самим спричинили загибель значної кількості людей. Встановлення факту смерті чоловіка має для неї юридичне значення та необхідне для отримання свідоцтва про смерть, внесення відомостей про смерть до державного реєстру актів цивільного стану громадян та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. На території України у Донецькій області на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого штаб-сержанта [PERSON] у неї, як дружини немає, що унеможливлює державну, реєстрацію факту смерті. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території Маріупольського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть її чоловіка, вона не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю чоловіка, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, одноразової грошової виплати, та інше. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.04.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.04.2024 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені, направили до суду клопотання, в якому просили розглядати заяву без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі та просять задовольнити (а.с. 72-73). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином до електронного кабінету. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 49/2024 від 05.02.2024 року. Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Відповідно дост.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан-це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або вокремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних длявідвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Щодо суб`єктного складу учасників справи суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Судом встановлено, що 07.08.1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2005 року (а.с. 20). Враховуючи вище наведене суд вважає, що [PERSON] , як дружина особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з цією заявою. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу строком дії з 26.07.2020 року по 25.07.2023 року (а.с. 28-31). Відповідно листа начальника [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 31.03.2023 року № 12/2639-23-вих [PERSON] , [INFO] , облікований, як військовослужбовець [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України, як таких, що безвісно відсутній (а.с. 34). Згідно витягу з наказу Начальника Східного регіону управління Державної прикордонної служби України від 18.05.2022 року № 195-АГ наказано "до бойових безповоротних втрат омобового складу [NUMBER] прикордонного загону зарахувати персонал в зрізі наступних видів втрат: безвісно відсутні військовослужбовці: штаб-сержант [PERSON] (а.с. 35). Згідно витягу з журналу службово-бойових дій [NUMBER] прикордонного загону (Інв. № 113дск від 23.12.2022) «за результатами проведених заходів встановлено, що тунельний шляхопровід зруйновано під час інтенсивних авіаударів ворожою авіацією по території ПАТ МК «Азовсталь», внаслідок чого: ймовірно залишились під завалами, які неможливо ліквідувати силами особового складу прикордонного загону у зв`язку із необхідністю розчищення великогабаритних та великовагових залізобетонних конструкцій зруйнованого тунельного шляхопроводу: старший розвідник - водій прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місця дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно-розшукового відділу штаб-сержант [PERSON] тіла загиблих залишились під завалами. Евакуювати немає можливості» (а.с. 37). Службові розслідування за фактом смерті та/або зникнення безвісти старшого солдата [PERSON] не проводилось, що підтверджується листом в.о. начальника [INFO] від 21.03.2024 року (а.с. 38-39). Згідно протоколу засідання комісії з вирішення питань обліку особового складу, який безповоротно вибув внаслідок загибелі (смерті), полону, зникнення безвісти та з інших причин від 17.05.2022 року №1, вирішено, що військовослужбовців, які не повернулися з поля бою після виконання завдань і про місце знаходження (перебування) яких відсутні відомості, вносити до списків безвісно відсутніх, а військовослужбовців тіла, яких евакуйовані з поля бою (передані близьким, або в 303 або перебувають в спеціальних місцях до передачі близьким або до 303) вносити до списків загиблих. (а.с. 41-43). Відповідно до списку (витягу) безповоротних втрат [NUMBER] прикордонного загону станом на 15.05.2022 року сформованого за результатами засідання 17.05.2022 року комісії з вирішення питань обліку особового складу, який безповоротно вибув внаслідок загибелі (смерті), полону, зникнення безвісті та з інших причин, відносно штаб-сержанта [PERSON] зазначено «о 21:30 [INFO] бойова група на чолі з майором [PERSON] , вийшла на виконання бойового завдання до КСП штабу оборони Маріуполь (заміна групи на позиціях), зв`язок з групою втрачено, до місця призначення не прибули. Групою пошуку на маршруті руху знайдено під завалами три тіла військовослужбовців, які неможливо ідентифікувати. Донесення 1 % ПРИКАЗ 25/255 від 14.05.2022» (а.с. 44). З витягу з журналу службово-бойових дій [NUMBER] прикордонного загону (а.с.46) [INFO] "...в супроводі водія прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місця дислокації [ADDRESS] ) головного оперативно-розшукового відділу штаб-сержанта [PERSON] направлено: Першу частину зведеного загону ... в складі: водія автомобільної групи відділення технічного забезпечення старшого солдата [PERSON] ....". Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29.09.2023 року встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий органом - 1438, 20 серпня 2021 року), уродженця міста Маріуполь Донецької області, старшого солдата [NUMBER] прикордонного загоду [INFO] , яка настала [INFO] в місті Маріуполь Донецької області на тимчасово окупованій території України, під час проходження військової служби, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області (а.с. 50-57). 13.10.2023 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 49). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Згідно з ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявник повинен надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану П. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пп.2.2 п.2). При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого прижитті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видається лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (пп.2.4 п.2). Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п.2.4). Для заявника встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її чоловіка [PERSON] , є необхідним для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення його особистих, сімейних, цивільних, соціально правових та майнових прав, зокрема, щодо спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та інше. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій." Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (Із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 14 від 13.01.2023 № 41 від 09.02.2023 № 56 від 20.02.2023\ Затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що додається, до якого станом на даний час віднесено Донецька область Вся територія Маріупольського району з 05.03.2022 року. На території України у Донецькій області на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до тіла загиблого [PERSON] у заявника (дружини) немає, що унеможливлює належне оформлення факту смерті та державну реєстрацію факту смерті. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка, заявник не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю сина, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. 09.03.2022 року затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України. Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування. Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території Маріупольського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 року в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті) підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи те, що військова агресія рф проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії, законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 49 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved