Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Адвокат Прокоф`єв Б.І. звернувся з позовом в інтересах [PERSON] про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що позивач є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В свій час вказану квартиру отримав 25.04.1984 року чоловік позивача - [PERSON] , на підставі Ордеру № 397, проте у зв`язку із зняттям з реєстрації, особовий рахунок було переоформлено на позивача. В подальшому [PERSON] повторно зареєструвався за вказаною адресою. На даний час за вищезазначеною адресою зареєстровані позивач, її чоловік - [PERSON] , син позивачки - [PERSON] та [PERSON] (відповідач 1). В квартирі також зареєстровані діти [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та діти [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, відповідачі за вказаною адресою фактично не проживають з 05.04.2019 року, не сплачують комунальні платежі, їх особистих речей в квартирі немає, і взагалі даним житлом вони не цікавляться і не користуються та фактично п`ять років не проживають за даною адресою. Перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач не чинив. Відповідачі добровільно виїхали з квартири і не користуються житлом понад 6 місяців без поважних причин. Відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не подали. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявні пояснення щодо позову в яких просять розглянути справу без участі представника. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] , який діє також в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON] подали заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі та підтвердили факти, викладені в позовній заяві. Зазначили про неможливість в добровільному порядку знятися з реєстрації. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.03.2024 р. було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами запального позовного провадження /а.с.24-25/. Ухвалою суду від 11.04.2024 року закрито підготовче судове засіданні та справу призначено до розгляду /а.с. 38-39/. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 25.04.1984 року [PERSON] , сім`я якого складається з 4 чоловік видано ордер № 397 на право зайняти 4 кімн. Загальною житловою площею 44,45 кв.м. в квартирі [ADDRESS] років ВЛКСМ /а.с.8/ Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 26.02.2024 року № 1616 за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (3 13.05.2017 р.), [PERSON] , [INFO] )з 23.02.2012 р.), [PERSON] , [INFO] (з 23.03.1995 р.), [PERSON] , [INFO] (з 27.11.1999 р.), [PERSON] , [INFO] (з 12.12.1995 р.), [PERSON] , [INFO] (з 25.09.1984 р.), [PERSON] , [INFO] (з 10.01.2006 р.), [PERSON] , [INFO] (з 06.02.2019 р.), [PERSON] ,, [INFO] (з 21.05.2019 р.) /а.с.9/. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.02.2024 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживають за місцем реєстрації зі слів власника/наймача даної квартири з 05.04.2019 року. /а.с.10/. Згідно довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Хмільницького старостинського округу від 27.02.2024 року № 9/127 [PERSON] , 1984 р.н., з 05.04.2019 р. зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживають без реєстрації з 05.04.2019 року: чоловік [PERSON] , 1981 р.н., син [PERSON] , 2005 р.н., дочка [PERSON] , 2007 р.н., син [PERSON] , 2018 р.н. /а.с.11/. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] /а.с.13, 14, 15/. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] /а.с.16-17/ V. Оцінка суду. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно з частиною четвертою ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частин першої - другої ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Разом з тим згідно з частиною другою ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача. При цьому факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки (статті 71, 72 ЖК України) необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи в житловому приміщенні у зв`язку з її вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК України). Тобто при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у порядку статей 71, 72 ЖК України, доказуванню сторонами та встановленню судами підлягають обставини тривалості тимчасової відсутності особи у житловому приміщенні, а також поважність причин такої відсутності. Водночас у разі вирішення спору на підставі статті 107 ЖК України обставини поважності тимчасової відсутності особи в житловому приміщенні доказуванню сторонами та встановленню судами не підлягають, а значення має доведення обставини вибуття особи на постійне місце проживання в інше жиле приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. За змістом ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи діти проживає з матір`ю та батьком - [PERSON] та [PERSON] в будинку, який на праві власності належить [PERSON] , прав на користування спірною квартирою [PERSON] та [PERSON] не мають. При цьому суд звертає увагу на те, що права дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користування спірною квартирою є похідними від права їх батьків на користування вказаною квартирою. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] просила визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] , який діє як законний представник в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , подав письмову заяву про визнання позову. Частиною 4 ст.206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачами позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову [PERSON] VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір Враховуючи, що позивач та її представник не просять стягувати з відповідачів судових витрат, підстав для їх стягнення суд не вбачає.

Outcome: approved