Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 28.11.2023 року ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 14.12.2021 року [PERSON] уклав з ТОВ\~«Лінеура Україна»\~кредитний договір\~№2689204,\~який підписано\~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання ним\~одноразового ідентифікатора,\~який був\~надісланий на\~його номер\~мобільного телефону.\~Відповідно до\~умов договору,\~товариство надало\~відповідачу кредит\~в сумі\~14300\~грн строком\~на 360\~днів зі\~сплатою процентів\~за користування\~кредитом в\~розмірі 1,99%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом,\~шляхом перерахування\~коштів на\~платіжну картку\~емітовану АТ\~«КБ «Приват\~Банк»,\~зазначену в\~Особистому кабінеті,\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а відповідач\~зобов`язався\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування коштами\~в порядку\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором. Свої зобов`язання ТОВ «Лінеура Україна» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на платіжну картку [PERSON] , а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором №2689204 від 14.12.2021 року в розмірі 73075 грн 96 коп. На підставі договору відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» передало для ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у Реєстрі Боржників. Згідно вказаного реєстру, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 73075 грн 96 коп, з яких 14300грн - сума заборгованості основною сумою боргу, 58775 грн 96 коп - сума заборгованості за процентами. З часу отримання права вимоги до відповідача штрафні санкції позивачем не нараховувались. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора. Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» в судове засідання не з`явився, проте представник позивача - адвокат Руденко К.В. на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Спеціальний С.П. в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що не заперечує факту укладення договору між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» та отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 14300 грн, однак посилається на те, що заборгованість за нарахованими проценти є надмірною, оскільки втричі перевищує суму тіла кредиту. Окрім цього заперечує проти стягнення 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та просить про зменшення розміру таких витрат, оскільки такі є завищеними, враховуючи складність цієї справи. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Справа надійшла до канцелярії Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 09.01.2024 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 року передана для розгляду судді Козачук С.В. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.01.2024 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження на 09 год. 00 хв. 14.02.2024 року, який у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] відкладено до 09 год. 30 хв. 13.03.2024 року, а за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Спеціального С.П. відкладено до 09 год. 00 хв. 03.04.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2024 року за клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про емітовану на ім`я [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] та про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 14.12.2021 року по 19.12.2021 року та належним чином завірену копію виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 14.12.2021 року по 19.12.2021 року з відображенням часу зарахування коштів, розгляд справи відкладено до 10 год 00 хв 01.05.2024 року. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 14.12.2021 року [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» уклали договір №2689204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладання цього договору сторонами здійснювалося за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету (далі Кредитний договір). Відповідно до п.п. 9.7. Кредитного договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. За умовами договору товариство надало клієнту кредит у розмірі 14300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, з фіксованою процентною ставкою, стандартна процентна ставка - 1,99% в день, реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 12524,85% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 116745,20 грн, про що відображено в додатку №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2689204 від 14.12.2021 року та в паспорті споживчого кредиту, з якими ознайомлено відповідача та які підписано електронним підписом останнього. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролангація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі. Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Відповідно до п.3.1. Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура України» (п. 9.9. Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. \~ \~ \~ \~Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ТОВ «Лінеура\~України» виконало в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти за договором в сумі 14300 грн, а останній їх отримав. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка відповідно до умов договору на переказ коштів №ФП-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, укладений між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», зобов`язалось надати технічну можливість в перерахуванні коштів. \~ \~ \~ \~З повідомлення №2643_231123120712 від 23.11.2023 року слідує, що 14.12.2021 року ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало кошти в сумі 14300 грн на платіжку картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.uа 125026649 з призначенням платежу зарахування 14300 грн на картку № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Згідно повідомлення АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-240404/34927 від 09.04.2024 року, [PERSON] ( [NUMBER] ) емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 14.12.2021 року по 19.12.2021 року: [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Зарахування грошових коштів в сумі 14300 грн на карту відповідача [PERSON] № [NUMBER] також підтверджується випискою по рахунку [PERSON] за період з 14.12.2021 року по 19.12.2021 року, з якої слідує, що відповідач користувався кредитними коштами. [PERSON] же належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого станом на 08.12.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 73075,96 грн, яка складається з 14300 грн заборгованості за тілом кредиту, 58775,96 грн заборгованості за процентами, що підтверджується наданим ТОВ «Лінеура Україна» розрахунком заборгованостістаном на 28.06.2023 року. 28.06.2023 року між TOB «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова\~компанія «Укрглобал-Фінанс»\~ було укладено Договір відступлення прав вимоги №28/06/23 від (надалі - Договір відступлення права вимоги), відповідно до умов якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками TOB «Лінеура Україна», в тому числі і до відповідача за кредитним договором. Згідно п. 1.1 Договору відступлення права вимоги, кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками (Портфель заборгованості). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 28.06.2023 року до Договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 року та акт приймання-передачі Документації Боржників від 28.06.2023 року підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» прав грошової вимоги та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 28.06.2023 року до Договору відступлення права\~вимоги№28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 73075,96 грн, з яких 14300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 58775,96 грн - сума заборгованості за процентами. З часу отримання права вимоги до відповідача штрафні санкції позивачем не нараховувались. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме даними: договору № 2689204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.12.2021 року; додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2689204 від 14.12.2021 року Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; паспорта споживчого кредиту інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит від 14.12.2021 року; повідомлення №2643_231123120712 від 23.11.2023 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про переказ коштів; розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором №2689204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.12.2021 року станом на 28.06.2023 року; договору відступлення права вимоги №28/06/23 від 287.06.2023 року; акту приймання-передачі\~Реєстру Божників\~від 28.06.2023\~року до\~Договору відступлення\~прав вимоги\~№28/06/23\~від 28.06.2023\~року;\~акту приймання-передачі\~Документації Боржників\~від 28.06.2023\~року; витягу з реєстру боржників від 28.06.2023 року до договору відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 року; платіжної інструкції №110 від 28.06.2023 року; виписки за договором №б/н за період з 14.12.2021 року по 19.12.2021 року. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). \~ \~ \~ \~В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Мотиви та висновки суду \~ \~ \~ \~З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач [PERSON] 14.12.2021 року уклав з ТОВ «Лінеура Україна» договір №2689204\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~який підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача [PERSON] , якому були перераховані кошти в розмірі 14300 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом, шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Отже, кредитний договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір укладено згідно з ч. 2.\~ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 3 зазначеного Закону, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме він зареєструвалась в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна», заповнив заявку, встановленої форми на сайті відповідача на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, номер банківської карти, обрала суму кредиту, підтвердивши, що вказав повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Окрім цього, відповідач був вільним у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину. \~ \~ \~ \~Факт укладення кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» та отримання грошових коштів в розмірі 14300 грн також підтвердив представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13,\~81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Ні відповідачем, ні його представником доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості надано не було. Сторони кредитного договору від 14.12.2021 року обумовили всі істотні умови, в тому числі щодо суми кредиту в розмірі 14300 грн, строку кредитування 360 днів зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 1,99%. Розмір заборгованості відповідача відображено у наданому до суду розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором №2689204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.12.2021 року станом на 28.06.2023 року. Так, згідно даних відомостей у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 73075,96 грн, яка складається з 14300 грн заборгованості за тілом кредиту та 58775,96 грн заборгованості за процентами. Суд вважає необхідним вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 73075,96 грн задовольнити повністю, оскільки такі ґрунтуються на законі та договорі. При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про несправедливе обрахування суми процентів, оскільки сума заборгованості за процентами обрахована вірно з урахуванням вимог п.п. 1.4, 3.1 Договору №2689204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.12.2021 року, відповідно до яких стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, тобто 360 днів. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Окрім цього ні відповідачем, ні його представником не заявлялось зустрічних позовних вимог, а тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] про те, що заборгованість за нарахованими проценти є надмірною, оскільки втричі перевищує суму тіла кредита, оскільки така нарахована в межах і в строки передбачені кредитним договором. Розподіл судових витрат Відповідно до\~положень ч.\~1,\~п.п.\~1,\~2\~ч.\~3\~ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, судовий збір в розмірі 2684 грн, що сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується копією договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року, актом приймання-передачі наданих послуг №17 до договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 30.10.2023 року з описом робіт та розрахунком їх вартості, платіжною інструкцією кредитного переказу коштів від 21.11.2023 року в розмірі 15000 з призначенням платежу «Оплата за надання юридичних послуг по Договору №03/07/2023 від 03.07.2023 року згідно акту №17 від 30.10.2023 року», суд враховує клопотання представника відповідача [PERSON] про зменшення розміру таких витрат і виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 5000 гривень є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн. На підставі ст.ст. 204, 207, 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved