Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

22 лютого 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою звернувся представник ТОВ «Полтаваенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. В обґрунтування позову зазначив, що ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01 січня 2019 року здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам відповідно до ліцензії отриманої згідно Постанови № 575 НКРЕКП № 575 від 26.06.2018. Відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1190104667 від 01.01.2019 року на умовах комерційної пропозиції № 8-УП шляхом підписання 25.01.2022 заяви-приєднання. [PERSON] фактично спожито електричну енергію за період з лютого 2021 по грудень 2023 по особовому рахунку № [NUMBER] за об`єктом споживання розташованим за адресою: [ADDRESS] , обсягом 10079 кВт.год. та сплачено рахунки за спожиту електричну енергію на суму 1753 грн 51 коп, однак спожито електричної енергії за вказаний період на загальну суму 16656,00 грн. З моменту акцептування споживачем оферти ТОВ «Полтаваенергозбут», сторони набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання), згідно з умовами договору та чинним законодавством України. Станом на момент подачі позову [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем на загальну суму 14902 грн 49 коп. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 14902,49 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.02.2024 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечень відповідач не надав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 95). Відповідач у судове засідання не з`явився повторно. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив (а.с. 85-86, 90, 93-94). 03.05.2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що користувачі комунальних послуг, до яких відноситься й постачання та розподіл електричної енергії, зобов`язані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затвердженим в установленому порядку. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За змістом статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - зокрема, послуги з постачання електричної енергії. Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За вимогами частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до пункту 4.7 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з пунктом 4.8 ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Відповідно до підпункту 1 пункту 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, передбачено, що, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно з пунктом 3.2.14 ПРРЕЕ, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Згідно із частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з передачі електричної енергії локальними (місцевими) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, які мають намір отримати ліцензію на розподіл електричної енергії та на яких не поширюються вимоги пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону (далі - ліцензіати). ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01 січня 2019 року згідно з виданою ліцензією на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Судом встановлено, що 29 липня 2004 року між Миргородською філією ВАТ «Полтаваобленерго» та [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , укладено договір № 2/3604 про користування електричною енергією. [PERSON] приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, опублікованого на веб-сайті постачальника (https://www.energo.pl.ua), на умовах комерційної пропозиції Постачальника №8-УП, яка діє виключно для побутових споживачів, з присвоєним особовим рахунком № [NUMBER] за об`єктом споживання розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом підписання 25.01.2022 заяви-приєднання. За період з 01.02.2021 по 01.01.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] за об`єктом споживання, розташованим за адресою: [ADDRESS] , спожито 10079,00 кВт.год. Постачальник, продаючи електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього в період з 01.02.2021 по 01.01.2024, виконує умови Договору належним чином, та споживачем [PERSON] у вказаний період спожито електричної енергії на загальну суму 16656,00 грн, з яких боржником сплачено 1753,51 грн. За розрахунком позивача, за період з 01.02.2021 по 01.01.2024 утворилась заборгованість в розмірі 14902,49 грн. Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з того, що встановлені на підставі доказів фактичні обставини правовідносин сторін (в контексті викладених вище норм законодавства) свідчать, що в ході розгляду справи підтверджено заявлений позивачем факт існування між сторонами договірних правовідносин, предметом яких є постачання позивачем електричної енергії за адресою нерухомого майна, а також виникнення у відповідача в зв`язку із цим обов`язку здійснювати оплату за спожиту електроенергію, однак такий обов`язок відповідачем, як споживачем, не було виконано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Оскільки відповідач, як споживач електричної енергії, споживав електричну енергію, однак оплату за неї здійснив не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 14902 гривні 49 копійок, а розмір вказаної заборгованості не спростований. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» повинні бути задоволені в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» 3028 гривень 00 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с. 7, 8).

Outcome: approved