Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитноїзаборгованості на загальну суму 67510 гривень 82 копійки. Свої вимоги обґрунтували тим, що 30 вересня 2021 року між ТОВ „Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 262579-КС-002 на загальну суму 20000 гривень на строк 24 тижні, шляхом обміну електронними повідомленнями. Кінцева дата повернення кредиту - 17 березня 2022 року. Позивачем - ТОВ „Бізнес позика" 30 вересня 2021 року було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір № 262579-КС-002 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який в подальшому було введено [PERSON] . Таким чином, 30 вересня 2021 року між позивачем - ТОВ „Бізнес позика" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 262579-КС-002, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію". ТОВ „Бізнес позика" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти на суму 20000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем в особистому кабінеті. Відповідно до додаткових угод до вказаного договору № 1 від 30 листопада 2021 року та № 2 від 31 грудня 2021 року строк дії договору було продовжено до 12 серпня 2022 року. Відповідач на виконання умов договору здійснив лише часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 20193 гривень 19 копійок, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. Станом на 3 січня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 262579-КС-002 про надання кредиту становить 67510 гривень 82 копійки, з яких: 18622 гривень 44 копійки - заборгованість по тілу кредиту, 48888 гривень 38 копійок - заборгованість по відсотках. Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ „Бізнес позика" просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 67510 гривень 82 копійкикредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача - ТОВ „Бізнес позика" Мишевська Н.М. в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ТОВ „Бізнес позика" Мишевської Н.М. та відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов?язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України „Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов?язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію"). Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов?язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб?єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2021 року між ТОВ „Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 262579-КС-002 на загальну суму 20000 гривень на строк 24 тижні, шляхом обміну електронними повідомленнями. Кінцева дата повернення кредиту - 17 березня 2022 року. Позивачем - ТОВ „Бізнес позика" 30 вересня 2021 року було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір № 262579-КС-002 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який в подальшому було введено [PERSON] . Таким чином, 30 вересня 2021 року між позивачем - ТОВ „Бізнес позика" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 262579-КС-002, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію". ТОВ „Бізнес позика" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти на суму 20000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем в особистому кабінеті. Відповідно до додаткових угод до вказаного договору № 1 від 30 листопада 2021 року та № 2 від 31 грудня 2021 року строк дії договору було продовжено до 12 серпня 2022 року. Відповідач на виконання умов договору здійснив лише часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 20193 гривень 19 копійок, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. Станом на 3 січня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 262579-КС-002 про надання кредиту становить 67510 гривень 82 копійки, з яких: 18622 гривень 44 копійки - заборгованість по тілу кредиту, 48888 гривень 38 копійок - заборгованість по відсотках.Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, договору про надання кредиту № 262579-КС-002 від 30 вересня 2021 року та додатків до нього, додаткових угод до вказаного договору № 1 від 30 листопада 2021 року та № 2 від 31 грудня 2021 року, пропозиції укласти договір про надання кредиту № 262579-КС-002 від 30 вересня 2021 року, прийняття пропозиції укласти договір про надання кредиту № 262579-КС-002 від 30 вересня 2021 року, пропозиції укласти додаткову угоду до вказаного договору № 1 від 30 листопада 2021 року, пропозиції укласти додаткову угоду до вказаного договору № 2 від 31 грудня 2021 року, прийняття пропозиції укласти додаткову угоду до вказаного договору № 1 від 30 листопада 2021 року, прийняття пропозиції укласти додаткову угоду до вказаного договору № 2 від 31 грудня 2021 року, анкети [PERSON] , розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 262579-КС-002 від 30 вересня 2021 року станом на 3 січня 2024 року, паспорта споживчого кредиту від 30 вересня 2021 року, Правил надання споживчих кредитів ТОВ „Бізнес позика". Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ „Бізнес позика" взяті на себе зобов`язання по укладеному договору про надання кредиту № 262579-КС-002 від 30 вересня 2021 рокувиконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору ним своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „Бізнес позика" кредитну заборгованість на загальну суму 67510 гривень 82 копійки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ „Бізнес позика" 2422 гривень 40 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved