Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

01 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Роменська гардинно-тюлева фабрика» про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов мотивовано тим, що 01.08.2023 [PERSON] було прийнято на роботу до ТДВ «РГТФ» на посаду помічник майстра в`язальною виробництва (наказ №2 від 31.07.2023 року). 02.01.2024 року його було звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст.40 КЗпП України (наказ №1 від 02.01.2024 року). Аргументуючи вказане звільнення відповідач повідомив йому, що його вважають винним у вчиненні кримінального правопорушення, а саме розкраданні майна, яке належить роботодавцю. Він свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнає, тому вважає вказане звільнення незаконним, оскільки його вина належним чином не була доведена (відсутній вирок суду, постанова по справі про адміністративні правопорушення). Крім того, на його думку з відповідача слід стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Загальна кількість робочих днів за цей період становить 43. Таким чином, середньоденна заробітна плата за один день становить 232,5 гривень (10 000 / 43 = 232,50). В такому разі, середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 03.01.2024 року по 01.02.2024 року становить 5 115 гривень (22 *232,5=5115, де 22 - кількість робочих днів, 235,5 - середній заробіток за день). Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. 07 березня 2024 року від представника відповідача адвоката Шунька О.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на протоколи допитів свідків, доповідну записку начальника виробництва, доповідну записку головного енергетика, письмові пояснення [PERSON] , характеристику на останнього. 30 квітня 20024 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просив: визнати незаконним та скасувати наказ №1 від 02.01.2024 року яким його було звільнено з роботи; поновити позивача на посаді - помічник майстра в`язального виробництва - Товариства з додатковою відповідальністю «Роменська гардинно - тюлева фабрика» починаючи з 03.01.2024 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу який становить 34 776,00 грн. та судові витрати. 01 травня 2024 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та у прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримати, пояснили обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі наказу №2 від 31.07.2023 року [PERSON] 01.08.2023 було прийнято на роботу до ТДВ «РГТФ» на посаду помічник майстра в`язальною виробництва. 02.01.2024 року [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст.40 КЗпП України (наказ №1 від 02.01.2024 року). Вказане підтверджується відомостями про роботу з копії трудової книжки [NUMBER] , оформленої на ім`я [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до наказу № ГТФ00000001-0000003632 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 02.01.2024 р. [PERSON] звільнено з посади помічника майстра жакардового цеху на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України (а.с. 51, 59). У провадженні СВ Роменського відділу поліції ҐУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023200470001037 від 22.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки з виробничого цеху ТДВ «РГТФ» мідних обмоток з снувальних станків марки «Karl Mayer PS21 OPW». Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення. Звільнення це припинення трудових відносин між працівником і роботодавцем. Розкрадання умисне протиправне безоплатне звернення певним способом державного чи громадського майна на власні потреби чи потреби іншої особи з корисливих мотивів. Розкрадання - злочини, що полягають в умисному, протиправному оберненні особою певним способом державного, комунального чи приватного майна на свою користь або на користь іншої особи. Залежно від способів розкрадання кримінальний закон розрізняє крадіжку, грабіж, розбій, шахрайство, вимагання, привласнення, розтрату і розкрадання шляхом зловживання службовим становищем (ст.ст. 185-191 КК України). Дрібне розкрадання майна - це розкрадання майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП). В разі виявлення факту розкрадання на підприємстві, установі, організації власник або уповноважений ним орган звертається до відповідного органу поліції для проведення перевірки. Слідчим вноситься інформація до єдиного реєстру досудових розслідувань, заводиться кримінальне провадження та проводиться по ньому досудове розслідування. Під час розслідування встановлюються всі обставини крадіжки: об`єкт, суб`єкт, обставини крадіжки, розмір викраденого. Досудове розслідування закінчується: обвинувальним актом, якщо є достатні підстави для притягнення особи до кримінальної відповідальності; постановою про закриття кримінального провадження та направленням матеріалів на розгляд в порядку адміністративного провадження. І обвинувальний акт і адміністративні матеріали розглядаються єдиним органом, який має право розглядати матеріали про наявність вини особи - судом. Тільки після доведення вини особи в суді та наявності вироку по кримінальному провадженню або постанови по справі про адміністративне правопорушення власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника з роботи за п. 8 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України: «Вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу». Таким чином, щоб розірвати трудовий договір за зазначеною підставою, достатньо, щоб вина працівника була встановлена. Трудовий договір може бути розірвано власником на підставі п. 8 ч. 1 ст. 40 КЗпП не пізніше одного місяця з дня набуття чинності вироком суду або дня прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення чи заходів громадської дії, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці (ст. 148 КЗпП). Для розірвання трудового договору згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 КЗпП роботодавцю не потрібно отримувати згоду профспілки. Таким чином, під час розгляду справи, судом встановлено та відповідачем не заперечується, що не лише на час звільнення, а й на час розгляду справи судом, вирок суду чи/та постанова про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення розкрадання майна на підприємстві не винесені. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи встановлені судом обставини, наказ про звільнення [PERSON] на підставі п.8 ст. 40 КзПП України № 1 від 02.01.2024 року, виданий ТДВ «Роменська гардинно-тюлева фабрика» за підписом керівника підприємства І.Лакізи є незаконним та підлягає скасуванню з поновленням [PERSON] на посаді помічника майстра жакардового цеху ТДВ «Роменська гардинно-тюлева фабрика» з 03.01.2024 року. Крім того в зв`язку із задоволенням вимоги [PERSON] про поновлення на посаді, йому має бути виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідності до ст.235 КЗпП України, а саме з розрахунку: з 02 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року 87 робочі дні, середній заробіток становить 321,13 грн. (13808,78 : 43) (а.с. 60), 321,13 х 87 = 27935,70 грн. Відповідно п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, середньомісячний заробіток [PERSON] , що становить 7064,80 грн., без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved