Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення молодшою донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Обґрунтовує свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 8 червня 2015 року. В шлюбі у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, витрачає всі зароблені ним кошти тільки на свої потреби, у зв`язку з чим вона змушена утримувати дітей самостійно. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак з його слів він неофіційно працює у приватних підприємців та щомісяця отримує дохід не менше 10 000,00 грн, тому має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у данній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено такі фактичні обставини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 червня 2015 року виконкомом Никифорівської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 3. Згідно зі свідоцтвом про народження від 16 жовтня 2015 року, виданого виконкомом Никифорівської сільської ради Артемівського району Донецької області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено позивача та відповідача. Згідно зі свідоцтвом про народження від 03 травня 2022 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено позивача та відповідача. Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб № 1422-5002542660 від 30 січня 2023 року, № 1422-5002542744 від 30 січня 2023 року, № 1422-5002555540 від 03 лютого 2023 року, позивачка та її дочки [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в буд. [ADDRESS] , та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дружині матеріальну допомогу, оскільки він не надав доказів зворотнього. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує, що відповідач являється працездатним, позовні вимоги визнав, а тому вважає за можливе стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З позовом до суду [PERSON] звернулася 14 вересня 2023 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved