Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа: Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала,\~що 08.10.2009\~року у\~батьків [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які проживали\~в цивільному\~шлюбі,\~народився син\~ [PERSON] . За збігом обставин, в свідоцтві про народження дитини були зазначено невірні анкетні дані, а саме: замість справжньої матері дитини - [PERSON] , [INFO] , були зазначені анкетні дані її рідної сестри - [PERSON] , [INFO] (на даний час [PERSON] ). В подальшому, 26.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, зроблено відповідний актовий запис №53 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивач вважає, що зазначена вище інформація, а саме помилка в даних про особу матері дитини в свідоцтві про народження [PERSON] та те, що його справжньою матір`ю являється [PERSON] , а не [PERSON] підтверджується як об`єктивними даними, а саме схожість дитини на свою рідну маму, так і показами та поясненнями батьків, а також висновком ДНК експертизи (яка ще проводиться). Тривалий час подружжя батьків дитини [PERSON] та [PERSON] зобов`язувалось звернутись у відповідні державні органи та органи реєстрації і змінити дані у свідоцтві про народження дитини, але постійно відкладає це питання, що створює певні складнощі, проблеми та непорозуміння в житті позивачки, що і зумовило її звернення з даним позовом до суду. Тому позивач просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Макарів Київської області, громадянина України; зобов`язати відповідні органи внести зміни в Книзі реєстрації народжень, актовий запис № 44 від 18 березня 2010 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, відомості про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Макарів Макарівського району Київської області, громадянина України, а саме: зазначити [PERSON] як мати дитини [PERSON] та видати нове Свідоцтво про народження [PERSON] . Ухвалою суду від 03.01.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.02.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву. Ухвалою суду від 27.02.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.04.2024 року. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] згідно поданої заяви від 27.02.2024 року позовні вимоги визнала, подала висновок молекулярно-генетичної експертизи № 40733 від 14.12.2023 року. Окрім того, у судовому засіданні 22.04.2024 року відповідач позовні вимоги визнала. Від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких вказано, що Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заперечує проти позовних вимог посилаючись на Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Мін`юсту від 24 грудня 2010 р. № 3307/5), ст. 131 СК України, Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року (зі змінами), та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2010 року встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.12.2023 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу 27.07.2010 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] після укладення шлюбу 26.06.2010 року змінила прізвище на Гук (а.с. 16). Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № 40733 від 14.12.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] є біологічною матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого матір`ю [PERSON] , [INFO] . При цьому, з письмових пояснень третьої особи, встановлено, що відповідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження № 44 від 18 березня 2010 року, складений Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] , [INFO] Батько: [PERSON] , [INFO] . Мати: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Мін`юсту від 24 грудня 2010 р. № 3307/5) (Далі-Правил) підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. В медичному свідоцтві про народження прописується матір дитини: її прізвище, ім`я та по батькові. Реєстрація вище вказаного народження відбувалась на підставі медичного свідоцтва про народження № 573 від 02.03.2010 року виданого Київським міським пологовим будинком № 2. Реєстрація народження проведена на підставі статті 126 Сімейного кодексу України (заява матері та батька дитини про визнання батьківства). В даному актовому записі наявні, підписи батька [PERSON] та матері [PERSON] стосовно заяви матері та батька дитини про визнання батьківства та обрання прізвища дитині. Обоє батьків не позбавлені батьківських прав, щодо вищевказаної дитини та не виключені відомості щодо них. Відповідно до п. 6 Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); - у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК ); - батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК). Статтею 131 СК України передбачено визнання материнства за рішенням суду. Відповідно до вказаної статті - особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано «Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року (зі змінами), та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793; згідно з підпунктом 2 пункту 6 розділу II «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення за анулювання «Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті», або рішення суду щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька та рішення суду щодо визнання батьківства, в резолютивній частині якого мають бути зазначені конкретні відомості, які підлягають змінам і в якому актовому записі цивільного стану. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Отже, судове рішення як правозастосовний акт особливого компетентного державного органу безпосередньо впливає на всі форми реалізації права, зокрема, його виконання всіма суб`єктами, які знаходяться у сфері поширення його дії. Тому судове рішення не лише зобов`язує до вчинення певних дій або утримання від їх вчинення, а й конкретизує зміст суб`єктивного права особи, що звернулась до суду, у правовідносинах, спірність яких усуває суд своїм рішенням. Судове рішення визначає межі та порядок реалізації позивачем свого суб`єктивного права. Позивач, таким чином, не може вимагати більше, ніж це передбачено законодавством, або в інший спосіб чи в іншому порядку (без зміни способу та порядку виконання судового рішення, що матиме наслідком ухвалення нового акту правосуддя). Третя особа вказує на те, що враховуючи викладені позовні вимоги вони можуть бути кваліфіковані, як перевищення службових повноважень, якщо судом виноситься таке рішення, то воно підлягає виконанню, тому виходить за межі компетенції Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), і є підставою для відмови у внесенні змін до актового запису про народження. Вирішуючи вимоги за даним позовом суд виходить також з наступного. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окрім того, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У даному випадку суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно суперечить вимогам чинного законодавства. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені вище судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed