Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 14 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] в с. Голики Славутського району Хмельницької області помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається житлового будинку та земельних часток (паїв), розташованих на території колишньої Варварівської сільської ради Шепетівського району (колишнього Славутського району). Спадкодавець [PERSON] на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебував, інших спадкоємців за законом та заповітом або які мають право на спадщину відповідно до ст. 1241 ЦК України на обов?язкову частку в спадковому майні і які претендують на спадкування не має, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса. Після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, взяла під охорону майно спадкодавця, обробляла земельну ділянку. Коли вона звернулася до нотаріуса, щоб оформити на себе в порядку спадкування земельну ділянку, то у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено на підставі того, що документ, що посвідчує право спадкодавця на спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений та визнаний недійсним. [PERSON] звернулась з позовною заявою до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, яка 23 червня 2021 року була задоволена та визнано за [PERSON] право власності на земельну частку(пай) розміром 1,091 умовних кадастрових гектари на території колишньої Варварівської сільської ради Шепетівського району (колишнього Славутського району) Хмельницької області. В грудні місяці 2023 року [PERSON] дізналась, що її батькові [PERSON] , крім ділянки розміром 1,091 ум.кад.га, розташованої на території колишньої Варварівської сільської ради були виділені ще ділянки (рілля) та (сінокіс), які розташовані на території колишньої Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Так як в свій час її батькові не було видано документи про право власності на ці земельні ділянки, тому нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину за законом на ці земельні ділянки, що підтверджується довідкою нотаріуса №47/02-14 від 12.02.2024 р. Згідно довідки відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 17.12.2009 року комісією по врегулювання майнових та земельних відносин між власниками земельних та майнових паїв колишнього КСП «Горинь» с. Варварівка на території Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області під час жеребкування не витребуваних земельних паїв [PERSON] було виділено в масиві 11 ділянку 16 угіддя (рілля) площею 0, 9949 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 6825586000:03:001:0830 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та в масиві 3 ділянку 31 угіддя (сінокіс), яка складається з двох ділянок 31-1 площею 0,0735 умовних кадастрових гектари та 31-2 площею 0.7311 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 0825586000:03:001:0874 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість яких відповідно 25171 26 грн. та 4591, 86 грн. За наведених обставин, просить визнати за нею право власності на земельні частки(паї), розташовані біля села Пліщин Шепетівського району Хмельницької області: в масиві 11 ділянку 16 (рілля) площею 0,9949 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 6825586000:03:001:0830 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в масиві 3 ділянку 31 (сінокіс), яка складається з вдвох земельних ділянок, ділянки 31-1, площею 0,0735 умовних кадастрових гектари та ділянки 31-2 площею 0.7311 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 0825586000:03:001:0874 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позові. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 19 лютого 2024 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив її до підготовчого засідання на 19 березня 2024 року. 06 березня 2024 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи у відсутності представника Шепетівської міської ради. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. 18 березня 2024 року до суду надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] про перенесення розгляду справи на іншу дату. Розгляд справи відкладено на 28 березня 2024 року. 28 березня 2024 року за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладене на 17 квітня 2024 року. 17.04.2024 року до суду надійшло клопотання під позивача [PERSON] про проведення підготовчого засідання у її відсутності та у відсутності її представника [PERSON] . Заявлені позовні вимоги підтримує. 17 квітня 2024 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про долучення до матеріалів справи копії державного акта Серії ХМ 0029 на право колективної власності на землю сільськогосподарського підприємства «Горинь», с. Варварівка Славутського району Хмельницької області, копії плану зон земель, переданих у приватну власність, копію списку громадян-членів КСП, копії зміни в межах земельних ділянок та квитанція про направлення матеріалів відповідачу. 17 квітня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 08 травня 2024 року. Позиція сторони відповідача. Представник відповідача Шепетівської міської ради подав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що батьком позивача є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача № [NUMBER] від 19 червня 1956 року. 01 травня 1982 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 січня 1976 року. [INFO] [PERSON] , помер в с. Голики Славутського району Хмельницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , від 04 березня 2021 року. На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис № 9 від 24 квітня 1998 року, виданий виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Славутського району Хмельницької області він постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В управління спадковим майном вступила [PERSON] , що встановлено рішенням Славутського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року. В грудні місяці 2023 року [PERSON] дізналась, що її батькові [PERSON] , крім ділянки розміром 1,091 ум.кад.га, розташованої на території колишньої Варварівської сільської ради були виділені ще ділянки (рілля) та (сінокіс), які розташовані на території колишньої Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Так як в свій час її батькові [PERSON] не було видано документи про право власності на ці земельні ділянки, тому нотаріус [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про спадщину за законом на ці земельні ділянки. Вказане підтверджується інформаційною довідкою №47/02-14 від 12.02.2024 р. Згідно даних архівної довідки №132/01-15 від 26.01.2024 року, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] в 1008-2004 р.р. не заводилась. Таким чином, у відповідності до положень статті 549 ЦК УРСР 1963 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки по даних Шепетівського районного нотаріального округу приватного нотаріуса Якимчук І.П. спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась, що підтверджується даними відповіді завідуючої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом за вих. №132/01-15 від 26 січня 2024 року. Норми права, які застосував суд Відповідно до ч.1, 3 ст.5 ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до абз. 2, 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Мотиви та висновки суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що право на земельні частки(паї), розташовані біля села Пліщин Шепетівського району Хмельницької області: в масиві 11 ділянку 16 (рілля) площею 0,9949 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 6825586000:03:001:0830 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в масиві 3 ділянку 31 (сінокіс), яка складається з вдвох земельних ділянок, ділянки 31-1, площею 0,0735 умовних кадастрових гектари та ділянки 31-2 площею 0.7311 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 0825586000:03:001:0874 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належали померлому [PERSON] , але документи на право власності на ці земельні ділянки не були видані за життя [PERSON] . На даний час правовстановлюючі документи не може бути видано у зв`язку із смертю особи, якій належало відповідне право. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , позбавлена можливості оформити спадщину на право на земельні частки (паї) через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] , тому її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання вказаного права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved