Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У вересні 2023 року ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 10 вересня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №\~06289-09/2021, шляхом підписання електронним цифровим підписом позичальника, за умовами якого позичальник отримав фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, у порядку та на умовах, визначених договором, чого відповідачем зроблено не було, виникла заборгованість. 31 січня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №\~31012023, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до Боржників первісного кредитора, в тому числі й до боржника [PERSON] , про що зазначено у відповідному реєстрі боржників, за кредитним договором № 06289-09/2021від 10 вересня 2021 року в розмірі 17 375,00 грн., з якої: 5 000,00 грн.\~ заборгованість за основною сумою боргу та 12 375,00 грн.\~ заборгованість за відсотками. Також, 13 листопада 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №\~3180322698/750663, шляхом підписання електронним цифровим підписом позичальника, за умовами якого позичальник отримав фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки у порядку та на умовах, визначених договором,чого відповідачем зроблено не було, виникла заборгованість. 12 серпня 2022 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів"було укладено договір факторингу №12082022, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до Боржників первісного кредитора, в тому числі й до боржника [PERSON] , про що зазначено у відповідному реєстрі боржників, за кредитним договором № 3180322698/750663від 13 листопада 2021 року в розмірі 7 200,00 грн., з якої: 2 000,00 грн.\~ заборгованість за основною сумою боргу та 5\~200,00 грн.\~ заборгованість за відсотками. Позивач зазначає про те, що з моменту отримання прав вимог до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами, нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалося, відповідач, у свою чергу, не здійснювала жодного платежу на погашення заборгованості, ані на користь позивача, ані на користь первісних кредиторів. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за такими кредитними договорами у зазначеному розмірі та вирішити питання стосовно судових витрат. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 01 грудня 2023 року відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Коваленка В. С. звернувся на адресу суду із відзивом на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній заперечує проти позову з підстав недоведеності реальності правочинів, оскільки позивачем не надано доказів скріплення договорів за допомогою одноразового електронного цифрового підпису. Додатково відповідач зазначає про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, а також докази повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, а також відсутність ціни договорів факторингу, право вимоги за якими перейшло до позивача. У зв`язку із чим просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.\~62-64). 12 грудня 2023 року позивач через підсистему "Електронний суд" звернувся на адресу суду із відповіддю на відзив на позовну заяву, в якій, посилаючись на положення Закону України "Про електронну комерцію" зазначає про належне укладання кредитних договорів між первісними кредиторами та відповідачем. Зазначає про те, що первісні кредитори перерахували кредитні кошти на рахунок відповідача, однак первісну документацію про такі дії він, як новий кредитор, не може надати, оскільки остання перебуває в розпорядженні банка-емітента первісних кредиторів. Крім того, позивач посилається на належне оформлення отримання ним прав вимоги за кредитними договорами, відсутність будь-яких додаткових нарахувань позивачем, як новим кредитором грошових сум за кредитними договорами після отримання права вимоги, погодження між первісними кредиторами та відповідачем всіх істотних умов договорів, наявність доказів непогашеної заборгованості, а також на те, що відсутність доказів повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні не звільняє позичальника від виконання свого обов`язку, просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 66-88). 17 січня 2024 року відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Коваленка В. С. та через підсистему "Електронний суд" звернувся на адресу суду із запереченнями, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 136-144). 23 січня 2024 року позивач через підсистему "Електронний суд" подав суду додаткові пояснення в яких просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково просив про витребування у відповідача банківських виписок з метою підтвердження отримання останнім кредитних коштів (а.с.\~146-160). 25 січня 2024 року відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Коваленка В. С. та через підсистему "Електронний суд" подав суду додаткові пояснення в яких просив у задоволенні позову відмовити, як і вважав необґрунтованим клопотання позивача про витребування виписки з банківського рахунку відповідача (а.с.\~162-164). 26 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла інформацію щодо зареєстрованого місця проживання фізичної особи-відповідача (а.с. 55). Ухвалою судді від 31 жовтня 2023 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам були установлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень (а.с. 57). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.\~1.ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1ст.13ЦПК України). Судом установлено, 10 вересня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06289-09/2021, на підставі якого відповідачеві було надано в кредит грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 09 жовтня 2021 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50 % на добу (а.с.\~8-11).ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" виконало свої зобов`язання за вищезазначеним договором у повному обсязі, надало відповідачеві кредит в розмірі та на умовах, передбачених договором. [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 31 липня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 17\~375,00 грн., з яких: 5 000,00 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 12\~375,00\~грн.\~сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с. 19). Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права вимоги до боржників ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм", в тому числі й за договором про надання фінансового кредиту №\~06289-09/2021від 10 вересня 2021\~року, укладеним з відповідачем, на підставі договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року. Станом на 31 січня 2023 року непогашена заборгованість відповідача за договором про надання фінансового кредиту становила 17 375,00 грн. (а.с.\~14-18). Крім того, судом установлено, що 13 листопада 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3180322698/750663, на підставі якого відповідачеві було надано в кредит грошові кошти в розмірі 2 000,00 грн., строком на 20\~днів, тобто до 02 грудня 2021 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50 % на добу (а.с.\~24-27).ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" виконало свої зобов`язання за вищезазначеним договором у повному обсязі, надало відповідачеві кредит в розмірі та на умовах, передбачених договором, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою (а.с. 28). [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 31 липня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 7\~200,00\~грн., з яких: 2 000,00 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 5\~200,00\~грн.\~сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с. 33). Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права вимоги до боржників ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група", в тому числі й за договором про надання фінансового кредиту №\~3180322698/750663від 13 листопада 2021 року, укладеним з відповідачем, на підставі договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року. Станом на 12 серпня 2022\~року непогашена заборгованість відповідача за договором про надання фінансового кредиту становила 7 200,00 грн. (а.с.\~29-32). Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 205 ЦК України установлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Так, матеріалами справи підтверджується, що вищевказаний Договір укладений в електронній формі і підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У Договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки. Договори кредиту є дійсними, у судовому порядку не оскаржувалися. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як установлено у ч.\~2 ст.\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що Договори, Додатки до них та Інформація про послуги, які надає Товариство (первісний кредитор), були підписані позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині Договору та додатків до нього, міститься код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом. Відповідач не спростовував того факту, що він є держателем банківського карткового рахунку, зазначеного у Договорі, на який первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів. Таким чином, безпідставними є посилання відповідача на відсутність доказів узгодження ним умов правочину, а також отримання ним грошових коштів в рамках кредитного договору №\~06289-09/2021від 10 вересня 2021\~року, що спростовується заявками відповідача від 21\~жовтня 2021 року та від 24 грудня 2021 року щодо відстрочення виконання зобов`язань на підставі яких між сторонами укладались відповідні додаткові угоди (а.с.\~12, 13), водночас матеріали справи містять належні та допустимі докази наявності непогашеної заборгованості перед первісними кредиторами, яка не збільшувалась новим кредитором після отримання прав вимоги за договорами, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості за кредитними договорами, виконаними позивачем 31\~липня 2023 року. Також, безпідставними є посилання відповідача на відсутність доказів узгодження ним умов правочину, а також на відсутність доказів отримання грошових коштів, що спростовується інформаційною довідкою про перерахування грошових коштів на картковий рахунок (а.с. 28), відповідачем не спростовано відсутність у нього такого рахунку. Разом з тим, матеріали справи містять належні та допустимі докази наявності непогашеної заборгованості перед первісними кредиторами, яка не збільшувалась новим кредитором після отримання прав вимоги за договорами, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості за кредитними договорами, виконаними позивачем 31\~липня 2023 року, як і містять докази переходу прав вимоги за кредитними договорами на користь позивача (а.с. 91-130). Отже, відповідачем були порушені умови кредитних договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів, а відтак з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у зазначеному розмірі. Щодо відступлення на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитним договором суд зазначає таке. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Разом з тим, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за спірними кредитними договорами, а відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг, однак у порушення умов указаного договору остання не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умовах, визначених укладеними правочинами, презумпція правомірності яких не спростована. За таких обставин, ураховуючи вищенаведені норми права та зважаючи на відсутність в матеріалах справи даних щодо сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором первісному кредитору чи новому кредитору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості, що виникла за Договорами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~684\~грн. (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved