Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки сторін [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно з 01 квітня 2024 року і упродовж усього періоду навчання, але не більше як до досягнення дочкою сторін 23 років. Заявлені вимоги\~представник обґрунтувала\~тим,\~що дочка\~сторін навчається\~у Волинському\~державному університеті\~імені Лесі\~Українки, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Навчання вимагає додаткових витрат, зокрема на освітні послуги, приладдя, посібники для навчання. Вартість освітніх послуг на один рік навчання становить 27300 грн. Через навчання дочка сторін не може працювати та самостійно себе утримувати, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, тому може приймати участь у витратах, пов`язаних з утриманням дочки, яка продовжує навчання. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 20 березня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду від 20 березня 2024 року відповідач отримав особисто 03 квітня 2024 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 20 березня 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Анастасія проживає разом з матір`ю, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 14 березня 2024 року. Довідкою Волинського національного університету імені Лесі Українки від 05 березня 2024 року за № 03/1116 стверджено, що [PERSON] є студенткою факультету психології денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти (на умовах надання платної освітньої послуги), укладеного 08 серпня 2023 року між Волинським національним університетом імені Лесі Українки та [PERSON] як законним представником дочки [PERSON] , вартість першого навчального року 2023/2024 становить 27300 грн, подальші роки навчання визначені за формулою: вартість попереднього року навчання х індекс інфляції за відповідний рік. Вартість навчання [PERSON] за один навчальний семестр в сумі 13650,00 грн оплачена позивачем [PERSON] , що стверджено платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3383647097.1 від 26.12.2023. Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] досягла повноліття, її вік є меншим 23 років, продовжує навчання, навчається на денній формі, навчальний заклад знаходиться у місцевості не за її місцем проживання, через що, за такої сукупності обставин вочевидь потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Навчання [PERSON] на денній формі навчання достатньо свідчить про відсутність у неї можливості для самостійного заробітку та отримання доходу. Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що дочка сторін [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, одягу, оплати житла, доїзду до навчального закладу, до місця проживання тощо). При визначенні розміру аліментів, які належить стягувати з відповідача, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Крім того, норми СК України передбачають принцип рівності прав та обов`язків батьків. У позові позивач заявляє до стягнення з відповідача аліменти на утримання дочки, пов`язане з її навчанням, на рівні 1/4 частки доходів відповідача щомісяця. Відповідач відзиву на позов не подав, тим самим не довів відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у зв`язку з її навчанням на рівні заявлених позовних вимог. Обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали сплату відповідачем аліментів на дочку у зв`язку з її навчанням, по справі не встановлено. Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача, з врахуванням положень ст.182 СК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у заявленому в позові розмірі на рівні 1/4 частки доходу відповідача. Такий розмір аліментів на переконання суду на певному рівні забезпечить потреби повнолітньої дочки, забезпечить виконання відповідачем батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дочки у зв`язку з навчанням є доведеними та підставними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить покласти на відповідача. При цьому, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід врахувати коефіцієнт 0,8 з огляду на подання позову в електронні формі. Представник позивача заявила до стягнення з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, на підтвердження яких надала копії: договору № 029/24 про надання правничої допомоги від 11 березня 2024 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською № 671 від 27 червня 2012 ро-ку, ордера на надання правничої правової допомоги серії АС № 1087885, акту прийому-передачі виконаних робіт від 12 березня 2024 року, квитанцію про оплати наданих послуг з правничої допомоги. З акту приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що адвокатом були на-дані послуги позивачу у вигляді: підготовки та складання цивільного позову - 3000 грн. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбуло-ся рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved