Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, якою вона просить визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є її колишнім чоловіком та батьком їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] 2009 року народження. Відомостей про [PERSON] у заявниці немає з дати розірвання шлюбу [INFO] . В червні 2022 року заявниця разом з дитиною виїхала з м.Мелітополь, який окупований рф, за її припущенням [PERSON] залишався в м.Мелітополь за останнім відомим місцем проживання [ADDRESS] . Заявниця неодноразово намагалася встановити місце знаходження або будь-який зв`язок , але намагання знайти останнього виявилось безрезультатними. Визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім необхідно для вирішення питання щодо подальшого вчиненя юридично значимих дій стосовно їх спільної неповнолітньої дитини. Тому вона вимушена звертатись в суд з заявою про визнання його безвісно відсутнім. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] , [INFO] , протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею та неповнолітньою [PERSON] 2009 р.н., їх покази об`єктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Суд враховує, що більше, ніж один рік в місці постійного проживання [PERSON] [ADDRESS] немає відомостей про місце його перебування та отримати такі відомості неможливо. Враховуючи надані суду докази в сукупності та приймаючи до уваги, що визнання особи безвісно відсутньою необхідно заявнику для реалізації в повному обсязі його прав як єдиного наявного законного представника неповнолітньої дитини [PERSON] 2009 року народження, суд вважає заявлені вимоги щодо визнання особи безвісно відсутньою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Про безвісну відсутність [PERSON] , [INFO] було повідомлено заявницею в лютому 2024 року. Початком безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2024 року. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч.1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі викладеного та

Outcome: approved