Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.01.2024р. [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями (а.с. №2-10). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.01.2024р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №22). \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що до 2013р. здійснював підприємницьку діяльність та був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Ще у 2005 році у нього трапились господарські проблеми з СПД [PERSON] щодо якості поставленої муки, у зв`язку з чим останній подав позов. Позивач зазначає, що не звернув увагу на те, що у позові були вказані дані іншого « [PERSON] » і ці дані закріплені в наказі суду та до 2013р. він виплачував СПД [PERSON] заборгованість в добровільному порядку, однак той, в свою чергу, подав в 2009 році заяву і судовий наказ до примусового стягнення. При цьому, в заяві та наказі суду, невірно вказані РНОКПП і адреса боржника, а також просив стягнення здійснювати на користь СПД, а не просто фізичної особи. Позивач також зазначав, що без його відома, [PERSON] і держвиконавець [PERSON] (з відома начальника Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу) вирішили оформити стягнення з його пенсії на картковий рахунок [PERSON] , оскільки він припинив діяльність ФОПа, у зв`язку з чим [PERSON] виніс постанову про звернення стягнення з пенсії боржника від 23.04.2013р., де вказав дійсний РНОКПП [PERSON] і картковий рахунок (зазначений останнім на папері). Позивач зазначав, що не може сказати, коли саме Управління ПФУ у Саксаганському районі м. Кривого Рогу отримало цю постанову від 23.01.2013р., а також не може зазначити, подано було оригінал чи ксерокопію наказу суду від 03.01.2006р., але позивач вважає, що там не могли приймати до виконання постанову держвиконавця і наказ суду щодо іншої особи, оскільки пенсію призначали йому з РНОКПП - [NUMBER] , а не РНОКПП [NUMBER] . Крім того, він [INFO] , а не [INFO] , і він проживає за адресою: [ADDRESS] , а не [ADDRESS] . Отже, Управління ПФУ у Саксаганському районі м.Кривого Рогу не мало права приймати документи щодо іншого [PERSON] , а тим більше, без його відома стягувати гроші з пенсії по незаконним документам. Доступ до виконавчого провадження № 11235033 позивач отримав лише 19.10.2023р. і дізнався, що старшим державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Годуновою В.Г. винесена постанова від 10.10.2018р. про внесення змін до постанови про звернення стягнення на пенсію боржника від 23.04.2013р., копію якої було направлено до бухгалтерії Криворізького центрального об`єднаного управління ПФУ для виконання. Цією постановою вказано внести зміни до постанови про звернення стягнення з пенсії боржника від 23.04.2013р., а саме пункт щодо перерахування коштів на реквізити стягувача - [PERSON] викласти у наступній редакції: «Здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства виключно на депозитний рахунок Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ - 34545897, р/р: 37310360003455, Банк: ГУДКСУ у м. Києві МФО: 820172». Крім того, у виконавчому провадженні наявна інформація, що 11.10.2023р. на запит до ПФУ про пенсію [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , отримано відповідь про відсутність такого на обліку в ПФУ. Отже, провадження проводилося незаконно, та лише 16.10.2023р. старшим державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бубернак Т.В. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, лише адресу не змінили і стягнули з пенсійного рахунку всі пенсійні нарахування за чотири місяці та залишили його без засобів до існування. З початком війни стягнення на пенсію зупинено. Таким чином, на думку позивача, не потребує доказуванню той факт, що з 01.12.2013р. по 30.04.2022р. з позивача утримали і перерахували [PERSON] 14 143 грн. 49коп., та в грудні ним отримано довідку, де обліковується 16 819,76 грн. залишку заборгованості. Враховуючи викладене, посилаючись на положення ст.ст. 1173, 1174 ЦК України позивач просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на свою користь 14 143 грн.49коп. в рахунок компенсації незаконно стягнутих грошей за період з 01.12.2013р. по 30.04.2022р. 26.03.2024р. до суду в порядку ст. 178 ЦПК України через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов від представника відповідача - [PERSON] (діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 08.11.2021р. а.с. № 28, 29), в якому остання зазначила, що позовні вимоги не визнає та просила в задоволені позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що відрахування з пенсії позивача проводились на підставі декількох постанов, прийнятих Саксаганським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, серед яких, зокрема, і постанова від 10.10.2018р. ВП №11235033, прийнята на підставі судового наказу від 03.01.2006р. №14/331. Загальна сума стягнутих коштів з пенсії позивача за період з 01.12.2013р. по 30.04.2022р. становить 14\~143 грн. 49 коп., залишок боргу станом на 01.05.2022р. складає 16 819 грн. 76 коп. При цьому, утримання з пенсії за вказаною постановою на період до припинення або скасування воєнного стану на території України з 01.05.2022р. тимчасово призупинено. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь 14 143 грн. 49коп. в рахунок компенсації незаконно стягнутих грошей в період з 01.12.2013р. по 30.04.2022р. відсутні (а.с. № 30-39). Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам обох сторін у сукупності з наявними письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2005р., яке набрало законної сили 03.01.2006р., стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] на користь суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] 23\~750грн. 50коп. 3% річних, 5\~248 грн. 75 коп. інфляційних, 306 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі вказаного рішення господарським судом Дніпропетровської області видано наказ від 03.01.2006р. №14/331 про примусове виконання рішення (а.с. №17). 02.02.2009р. стягувач [PERSON] звернувся до державної виконавчої служби у Саксаганському районі із заявою про виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2006р. (а.с. №18). На підставі поданої заяви державним виконавцем державної виконавчої служби у Саксаганському районі відкрито виконавче провадження №ВП 11235033, з примусового виконання наказу №14/331, виданого 03.01.2006р. господарським судом Дніпропетровської області. Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Ткаченка А.В. від 23.04.2013р. звернуто стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% щомісячно до повного погашення боргу (а.с. №16). Постановою від 10.10.2018р. державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Годуновою В.Г. внесено зміни до постанови про звернення стягнення з пенсії боржника від 23.04.2013р., а саме в частині здійснення відрахувань із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства виключно на депозитний рахунок Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. №14). У подальшому, у зв`язку з отриманням відповіді ДПС про невірне зазначення РНОКПП боржника, старшим державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буберняк Т.В. прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 16.10.2023р., відповідно до якої змінено дату народження боржника: з 18.07.1946р.народження на [INFO] , а також РНОКПП боржника з [NUMBER] на [NUMBER] (а.с. №11). На думку\~позивача,\~він \~має право\~у відповідності\~до положень\~ст.ст.\~1173,\~1174\~ЦК України\~право на\~ стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 14\~143,49 грн., які в свій час були утримані з його пенсії за період з 01.12.2013р. по 30.04.2022р. Судом не знайдено підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до положень ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Положеннями ст. 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади (посадової особи або службової особи органу державної влади) до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є наявність таких умов: неправомірні дії цього органу (посадової особи або службової особи органу державної влади); наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність всіх цих умов має довести позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2005р., яке набрало законної сили 03.01.2006р., стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] на користь суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] 23\~750грн. 50коп. 3% річних, 5\~248 грн. 75 коп. інфляційних, 306 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Частина коштів, а саме 14\~143\~грн.\~49\~коп., у подальшому були стягнуті з пенсії позивача у розмірі 20% щомісячно на підставі постанови про звернення стягнення з пенсії боржника від 23.04.2013р., прийнятої Саксаганським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Кошти, про стягнення яких просить позивач, фактично перераховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до державної виконавчої служби на примусове виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, списання коштів у розмірі 14\~143 грн. 49коп. з пенсійного рахунку позивача проведено на відповідній правовій підставі - в межах виконавчого провадження на погашення забогованості за рішенням господарського суду, яке набрало законної сили. Отже, для задоволення позовних вимог [PERSON] стосовно відшкодування матеріальної шкоди у розумінні ст.ст. 1174, 1173 ЦК України відсутні підстави. З цього приводу, суд також зауважує на тому, що відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст.\~13\~Закону України\~«Про судоустрій\~ та\~статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними чи юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивачем, на підтвердження незаконного стягнення відповідачем з нього грошей, жодних доказів не надано. Натомість, матеріали цивільної справи містять докази, що підтверджують законність стягнення коштів з пенсії позивача. Суд звертає увагу, що відповідно до Закону України від 15.03.2022р. № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» утримання з пенсії позивача, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з 01.05.2022р. тимчасово призупинено та списання коштів з цього часу не здійснюється. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, виходячи з положень ст.ст. 2, 12, 81 ЦПК України щодо змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи, що позивачем не доведено обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю незаконності стягнення грошових коштів з позивача. Обговорюючи питання розподілу судових витрат у відповідності до положень \~ст.\~141\~ЦПК України та приймаючи до уваги, що позивач за вимогами закону був звільнений від оплати судового збору при подачі позову,\~ а в задоволенні його позовних вимог відмовлено, судові витрати по цій справі компенсуються за рахунок держави у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed