Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Тарковська Тетяна Василівна звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт народження [PERSON] , дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] в м. Довжанськ, Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 25 березня 2018 року об 11:45 год. [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , у Довжанському (Свердловському) пологовому будинку Луганської області народила дитину чоловічої статі, вагою 3250 гр., що підтверджується копією обмінної карти породіллі. 03 квітня 2018 року заявницею було отримано свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , видане відділом записів актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції міністерства юстиції лнр, тобто на окупованій території та таке свідоцтво не створює ніяких правових наслідків в Україні. У зв`язку з втратою оригіналу вищезазначеного свідоцтва про народження дитини, заявницею 22 грудня 2022 року було отримано повторне свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом записів актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції міністерства юстиції лнр, яке також не створює ніяких правових наслідків в Україні. 11 квітня 2024 року представником заявника була подана заява до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про проведення державної реєстрації народження дитини - [PERSON] , який народився [INFO] . Однак, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки у заявника відсутній документ закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження та у листі Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.04.2024 року за №968-31.20-158 зазначено, що підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Встановлення факту народження дитини заявниці необхідно для отримання свідоцтва про народження та подальшого його використання в цивільно-правових відносинах. Представник заявника в заяві про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України зазначила про її розгляд без участі представника. Представник заінтересованої особи Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20 січня 2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 20.01.2007 року, актовий запис №35. Згідно копії обмінної картки пологового будинку та копії повторно виданого свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] 25.03.2018 року о 11:45 годин в місті Свердловськ (Довжанськ) Луганської області народили хлопчика зростом 50 см та вагою при народженні 3250 гр. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення». [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Луганськ, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] . Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду на адресу голів апеляційних судів (вх.№312/0/207-21 від 16.04.2021 року) встановлено, що для встановлення фактів народження та смерті вимога місцевих судів про необхідність отримання громадянами письмової відмови в органах державної реєстрації актів цивільного стану не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Отже, заявнику не потрібно звертатися до органів державної реєстрації актів цивільного стану для отримання відмови у проведенні реєстрації народження, а звертатися одразу безпосередньо до відповідного суду для встановлення фактів народження. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. З урахуванням вищенаведеного, суд немає підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Луганськ, [INFO] народила дитину чоловічої статі, в місті Довжанськ (Свердловськ), Луганської області. На підставі викладеного суд вважає за необхідне заяву задовольнити. Судові витрати віднести за рахунок держави відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved