Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.12.2021 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] , на підставі довіреності від 29.06.2021 року, укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Основний договір мав бути укладений не пізніше 28.02.2022 року. Вказаний договір був укладений між сторонами у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчувався. Відповідно до п.1 Договору сторони домовились про передачу права власності на вказане майно шляхом оформлення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Згідно з п.3 Договору продаж майна було визначено у розмірі 1\~512\~000 грн. (що на момент укладання договору становило 56000 доларів США). На виконання п.3 Договору позивач сплатив відповідачці частку вартості домоволодіння у розмірі 81000,00 грн., що на день підписання договору становило 3000 доларів США. Також, відповідно до абз.3 п.3 Договору, сторони домовилися, що у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення від укладання договору купівлі-продажу зі сторони продавця у вигляді відмови від укладання договору купівлі-продажу, недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу або зміни ціни продажу домоволодіння до 28.02.2022 року, продавець повертає попередньо сплачену частку вартості домоволодіння у розмірі 81000,00 грн., що є еквівалентом згідно комерційного курсу 3000 доларів США та відшкодовує збитки у сумі, яка дорівнює попередньо сплаченій частині вартості домоволодіння та послуг, які були витрачені покупцем згідно з договором №0838-21 від 12.12.2021 року. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. 08.03.2023 року [PERSON] було призвано на військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану до лав Національної гвардії України, де останній проходить військову службу до теперішнього часу. Торгово-промислова палата України оприлюднила лист від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким засвідчила, що військова агресія є форс-мажорною обставиною, а сам лист ТПП України може бути використано як її підтвердження. Відповідно до п.10 Договору сторони домовилися, що у разі неможливості виконання умов угоди через причини, незалежні від сторін, угода розривається з поверненням суми завдатку без штрафних санкцій, або за взаємною згодою сторін виконання даної угоди продовжується. Оскільки [PERSON] перебував на військовій службі та не мав можливості особисто укласти договір купівлі-продажу, позивач та відповідачка дійшли усної домовленості про те, що укладуть договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна за умов належного функціонування нотаріусів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також за умови вчинення правочину від імені позивача відповідним його представником за довіреністю. Представник позивача [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , на підставі довіреності від 09.06.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудченко О.В., реєстровий №272, із метою аналізу інформації про право власності на об`єкт нерухомого майна відповідача та підготовки до укладання договору купівлі-продажу, звернувся до приватного нотаріуса. Позивач зазначив, що на теперішній час земельна ділянка на праві приватної власності належить відповідачці, однак житловий будинок [ADDRESS] , перебуває у власності двох осіб, а саме [PERSON] та її доньки [PERSON] , яка перебуває на території російської федерації. Відповідачка повідомила позивачу про намір укласти договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна на підставі довіреності від 29.06.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєвою О.М., реєстровий №298. Зазначені факти поставили під сумнів виконання відповідачем п.5 Договору, відповідно до якого продавець заявляє, що об`єкт нерухомого майна, яке нею продається, на момент укладання цього договору нікому іншому не подароване, не відчужене іншим особам, не заставлене, в майновому спорі та під арештом, забороною, податковою заставою не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб як в Україні, так і за її межами немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб воно не передане. Позивач [PERSON] звернувся до відповідачки із вимогою про усунення перешкод для укладання договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, однак [PERSON] повідомила про те, що до закінчення в Україні воєнного стану вона не має можливості продати об`єкт нерухомості на виконання попереднього договору від 12.12.2021 року за №0838-21. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] , на свою користь грошові кошти в сумі 81000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник відповідачки\~ [PERSON] \~ адвокат\~Ковальов А.О.\~надав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~проти задоволення\~позову заперечував\~у повному\~обсязі та\~зазначив, що у грудні 2021 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із пропозицією щодо придбання будинку та земельної ділянки, однак через нестачу коштів запропонував відповідачці завдаток у розмірі 81000,00 грн., (що еквівалентно 3000 доларів США). На виконання вказаної домовленості 12.12.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір №0838-21 купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4 Договору у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення від укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна зі сторони Покупця у вигляді відмови від купівлі нерухомого майна, недодержання терміну виплати залишку суми по договору до 28.02.2022 року, попередньо оплачена частка вартості майна у сумі 81000,00 грн., що є еквівалентом комерційного курсу 3000 (три тисячі) доларів США, залишаються у розпорядженні Продавця. Зазначив, що станом на 23.02.2022 року [PERSON] була готова укласти договір купівлі-продажу домоволодіння, однак [PERSON] повідомив про те, що у нього відсутні грошові кошти для придбання майна та просив про відтермінування укладення договору купівлі-продажу. Враховуючи, що 24.02.2022 року внаслідок агресії російської федерації проти Україні було введено воєнний стан, договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , не міг бути укладений через блокування державою усіх відповідних реєстрів. Представник відповідачки звертає увагу на те, що об`єктивних перешкод, починаючи із червня 2022 року і по теперішній час, для укладення договору купівлі-продажу відповідно до досягнутої між позивачем та відповідачем усної домовленості та письмової домовленості, викладеної у попередньому договорі, не було, домоволодіння досі не продано відповідачем. Також, звертає увагу на те, що відповідно до абз. 2 п. 3 Договору «…передача грошей відбулась до підписання договору…». Відтак, із огляду на доводи позивача про нікчемність зазначеного правочину, предметом доказування є факт передачі грошей. Разом із тим, [PERSON] не надає жодних належних, допустимих та достовірних доказів, що грошові кошти у розмірі 81000,00 грн. передавались [PERSON] як у вигляді завдатку, так і у вигляді авансу. Посилаючись на вказані обставини, представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надала до суду відповідь на відзив, у якому виклала обставини, аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Також зазначив, що на теперішній час у відповідачки нема такої суми коштів, аби повернути позивачу, а тому може повернути лише частину. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2021 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] , на підставі довіреності від 29.06.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєвою О.М. (а.с.47), укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] (а.с.18). Вказаний договір був укладений між сторонами у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчувався. Відповідно до\~п.1\~Договору сторони\~домовились про\~передачу права\~власності на\~нерухоме майно,\~а саме\~-\~будинок [ADDRESS] ;\~та земельну\~ділянку,\~площею 0,0736\~га,\~яка розташована\~за адресою: [ADDRESS] , шляхом оформлення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Відповідно до п.2 Договору сторони зобов`язалися не пізніше 28.02.2022 року з`явитися до приватного нотаріуса Шрамко В.В. для підписання договору купівлі-продажу. Згідно з п.3 Договору Продавець зобов`язалася терміном до 28.02.2022 року укласти договір купівлі продажу об`єкта нерухомого майна, що належить їй на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 16.11.2012 року, що зареєстровано в реєстрі за №1517, номер правочину: 5315187 від 16.11.2012 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5609712101 від 04.02.2013 року; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2011 року, що зареєстровано в реєстрі за №2228, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; за ціну 1512000,00 грн., що в еквіваленті згідно комерційного курсу 56000 (п`ятдесят шість тисяч) доларів США 00 центів. Відповідно до абз.2 п.3 Договору Покупець попередньо сплачує частку вартості майна у сумі 81000 вісімдесят одна тисяча) гривень, що в еквіваленті згідно з комерційним курсом становить 3000 (три тисячі) доларів США, а Продавець приймає вказані кошти в рахунок загальної суми продажу домоволодіння. Передача коштів була проведена до підписання цього договору. На виконання п.3 Договору позивач сплатив відповідачці частку вартості домоволодіння у розмірі 81000,00 грн., що на день підписання договору становило 3000 доларів США. Також, відповідно до абз.3 п.3 Договору, сторони домовилися, що у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення від укладання договору купівлі-продажу зі сторони продавця у вигляді відмови від укладання договору купівлі-продажу, недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу або зміни ціни продажу домоволодіння до 28.02.2022 року, продавець повертає попередньо сплачену частку вартості домоволодіння у розмірі 81000,00 грн., що є еквівалентом згідно комерційного курсу 3000 доларів США та відшкодовує збитки у сумі, яка дорівнює попередньо сплаченій частині вартості домоволодіння та послуг, які були витрачені покупцем згідно з договором №0838-21 від 12.12.2021 року. Згідно з п.5 Договору, Продавець заявив, що об`єкт нерухомого майна, яке нею продається, на момент укладання цього договору нікому іншому не подароване, не відчужене іншим особам, не заставлене, в майновому спорі та під арештом, забороною, податковою заставою не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб як в Україні, так і за її межами немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб воно не передане. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Із 16.03.2022 року [PERSON] проходить військову службу у лавах Національної гвардії України до теперішнього часу, що підтверджується довідкою №1/101/5-885 від 01.09.2023 року, виданою військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України (а.с.13). Торгово-промислова палата України оприлюднила лист від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким засвідчила, що військова агресія є форс-мажорною обставиною, а сам лист ТПП України може бути використано як її підтвердження. Так, відповідно до тексту вищезазначеного листа: «ТПП України на підставі ст. ст. 14, 14(1) Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» (а.с.14). Таким чином, сторони не мали можливості виконати свої зобов`язання за попереднім договором у вказаний строк. Відповідно до п.10 Договору, сторони домовилися, що у разі неможливості виконання умов угоди через причини, незалежні від сторін, угода розривається з поверненням суми завдатку без штрафних санкцій, або за взаємною згодою сторін виконання даної угоди продовжується. Оскільки [PERSON] перебував на військовій службі та не мав можливості особисто укласти договір купівлі-продажу, позивач та відповідачка дійшли усної домовленості про те, що укладуть договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна за умов належного функціонування нотаріусів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також за умови вчинення правочину від імені позивача відповідним представником позивача за довіреністю. Відповідно до наказу №140 від 09.06.2022 року, виданого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, функціонування Державного земельного кадастру призупинено до прийняття рішення Держгеокадастру про відновлення його функціонування, погодженого з Міністерством аграрної політики та продовольства України. Також, згідно з постановою КМУ від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, іпотеки та іншого на підставі довіреності дозволено, якщо з моменту посвідчення довіреності до дня укладення договору не минув один місяць (або два місяці, якщо довіреність посвідчена консульством, дипломатичним представництвом України або відповідно до іноземного законодавства). Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки або повернення [PERSON] отриманих [PERSON] грошових кошів у розмірі 81000,00 грн.. Відтак, умови попереднього договору, оформленого у простій письмовій формі від 21.12.2021 року відповідачем не виконано. Згідно п.13 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. За змістом ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно п.4 вказаної постанови пленуму Верховного Суду України, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Аналізуючи норми Цивільного кодексу України Вищий господарський суд України у постанові пленуму від 09 травня 2013 року за №11 "Про деякі питання визнання правочинів недійсними" дійшов наступного висновку: "За змістом ч.2 ст.215 ЦК України, нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину недійсним (п.2.5.2 постанови пленуму). Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсни-ми" вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. За змістом статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною другою вказаної статті визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Частиною 1 ст.635 Цивільного кодексу України зазначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Тобто, основний договір купівлі продажу повинен бути посвідчений нотаріально, а тому і попередній договір від 12.12.2021 року, укладений між сторонами, теж підлягав нотаріальному посвідченню. Згідно з ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що попередній договір купівлі продажу домоволодіння нотаріально не посвідчений. Згідно з положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що укладений 12.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки є нікчемним. Відповідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд вважає доведеним факт передачі позивачем [PERSON] на виконання умов попереднього договору від 12.12.2021 року відповідачці [PERSON] грошових коштів у розмірі 81000,00 грн.. Доказів протилежного чи повернення відповідачкою грошових коштів в позасудовому порядку чи на дату ухвалення судового рішення, сторонами до суду не подано. Враховуючи вищевикладене, а також те, що до теперішнього часу відповідачка зобов`язання не виконала та від повернення коштів ухиляється, тому суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 81000 гривень 00 копійок. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн..

Outcome: approved