Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 25.05.2023 сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «МАЗ», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , працівника КП «Київпастранс», при виконанні своїх трудових обов`язків. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2023 винним у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON] . Згідно висновку судового експерта [PERSON] від 16.06.2023, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER] , складає 277 337 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ», державний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу №ЕР-214200464, з лімітом відповідальності 160000 грн. ПАТ «СК «УСГ» перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 160 000 грн., у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 117337,29 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 117337,29 грн. завданої шкоди, а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 12.04.2024, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, відзиву на позов не надав, про причини неявки не повідомив. В той же час, в матеріалах справи міститься клопотання сторони відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3028 грн. з посиланням на те, що заявлені позивачем у цій частині вимоги є значно завищеними, необґрунтованими та не відповідають обсягу наданої правничої допомоги. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, позивач є власником автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER] (а.с.5). Судом встановлено, що 25.05.2023 сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «МАЗ», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , працівника КП «Київпастранс», при виконанні своїх трудових обов`язків, внаслідок чого було пошкоджено транспорті засоби. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2023 [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.3-4). З пояснень сторони позивача убачається, що [PERSON] під час скоєння ДТП виконував свої трудові обов`язки як водій КП «Київпастранс». Будь-яких спростувань щодо цієї обставини від відповідача, враховуючи їх повідомлення про розгляд справи, не надійшло. Згідно висновку судового експерта Абрамкіна Б.П. №2069 від 16.06.2023 автотоварознавчого дослідження КТЗ, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER] , складає 277337 грн. (а.с.6-19). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ», державний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу №ЕР-214200464, з лімітом відповідальності 160000 грн. ПАТ «СК «УСГ» перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 160000 грн., що підтверджується випискою про надходження по картці/рахунку від 09.10.2023 за період 18.08.2023 (а.с.21). 16.10.2023 адвокатом позивача направлялась відповідачу претензія щодо відшкодування завданих збитків, проте жодних дій спрямованих на відшкодування шкоди відповідачем вчинено не було. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Як встановлено судом, між адвокатом Ярошенком С.М. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги від 21.07.2023, видано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.11.2023, підписано розрахунок розміру гонорару адвоката за надання правової допомоги від 08.11.2023 (додаткова угода №2/2023) та рахунок на оплату №2-11/23 від 08.11.2023, на підставі якого вартість надання правової допомоги (а саме: надання правової інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань, складання процесуальних та інших документів, а також захист та представництво інтересів клієнта в суді адвокатом жовтень-листопад 2023 року) склала 8400 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.07.2023. Крім того, з матеріалів справи також убачається, що адвокатом надавались позивачу послуги правової допомоги під час розгляду адміністративної справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим було підписано розрахунок розміру гонорару адвоката за надання правової допомоги від 21.07.2023 (додаткова угода №1/2023) та рахунок на оплату №1-07/23 від 21.07.2023, на підставі якого вартість надання правової допомоги (а саме: консультації, роз`яснення з правових питань, складання процесуальних та інших документів, а також захист та представництво інтересів клієнта в суді адвокатом липень-серпень 2023 року) склала 8400 грн. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, а також клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10 000 грн. та стягнути їх з відповідача на користь позивача. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved