Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Пономарьова Олега Валентиновича звернувся з позовом до [PERSON] , Кетрисанівської сільської ради, у якому просить визначити йому додатковий строк в два місяці, після набрання законної сили рішенням суду, для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,2597 га в межах згідно з планом, розташована на території Кетрисанівської (колишньої Миколо-Бабанської) сільської ради Кіровоградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належить спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КР №012279, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією 29.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13-344ч. В подальшому після отримання у листопаді 2023 року засобами електронного зв`язку у орендаря земельної ділянки свідоцтва про смерть [PERSON] . Російської Федерації, ним негайно вживались заходи щодо державної реєстрації факту смерті на території України. Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів та видачі свідоцтва про смерть [PERSON] . українського зразка, оскільки для підтвердження факту смерті пред`явлено документ (копію), виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 року по справі №383/1824/23 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Миколо-Бабанка, Бобринецького району, Кіровоградської області, місце смерті: с. Вишняківка Красногвардійського району, Автономна Республіка Крим, Україна. Після отримання рішення суду і державної реєстрації факту смерті спадкодавця в органі ДРАЦС ним було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не дотримався вимог закону щодо строку прийняття спадщини. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки Автономна Республіка Крим є окупованою територією та всі документи видані на її території є нечинними; неможливістю перетнути кордон в зв`язку з воєнним станом та окупацією. Тимчасова окупація території Автономна Республіка Крим та воєнний стан призвели до непоправних перешкод у реалізації ним своїх спадкових прав, які не могли бути ним усунуті самостійно. Проте, ним вживались заходи щодо прийняття спадщини, а саме здійснення факту реєстрації смерті спадкодавця на території України, звернення до нотаріальної контори. Вважає, що зазначені обставини є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наразі має бажання та можливість оформити своє право на спадкове майно. Ухвалою суду від 05.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача витребувано з Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.27-28). Ухвалою суду від 01.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.70-71). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Пономарьов О.В. подав до суду клопотання про здійснення розгляду справи, призначеної на 30.04.2024 року за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.82). Представник відповідача Кетрисанівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час, і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.81). 15.03.2024 року від голови Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Поліщука Віктора до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без участі сільської ради, не заперечує проти заявлених позовних вимог (а.с.68). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.79). 01.04.2024 року подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.69). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 6,26 гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520884800:02:000:0414, розташована на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №012279, виданого 29.03.2002 року Бобринецькою райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13-344ч (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.06.1969 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с.7). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 року по справі № 383/1824/23, в резолютивній частині якого виправлено описку ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.12.2023 року, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , громадянка України, уродженка с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області,\~померла [INFO] ,\~місце смерті: с. Вишняківка Красногвардійського району, Автономна Республіка Крим, Україна (а.с.10-12). На підставі вищевказаного рішення суду, Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26.12.2023 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.13). Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку. Після смерті [PERSON] Бобринецькою державною нотаріальною конторою Кіровоградської області заведена спадкова\~справа №03/2024\~на підставі\~заяви позивача\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину від\~09.01.2024\~року,\~що підтверджується\~її копією\~(а.с.41-64).\~Також до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від 12.01.2024 року після смерті [PERSON] звернулась донька померлої - [PERSON] (а.с.54 зворотній бік). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2024 року, за вих.№26/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини не подавав та не надав доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14-15). Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанови Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22, від 09 жовтня 2023 року у справі № 671/208/22). Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що спадщину після смерті матері вчасно не прийняв через те, що спадкодавець померла на території Автономної Республіки Крим, яка є окупованою та документи видані на якій є нечинними; неможливість перетнути кордон через воєнний стан та окупацію; вжиття позивачем заходів щодо державної реєстрацію факту смерті спадкодавця на території України. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України та на час розгляду справи строк дії воєнного стану не закінчився. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Виходячи з конкретних обставин справи, зокрема у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та тимчасовою окупацією Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, де померла спадкодавець 13.05.2023 року, у зв`язку з чим зареєструвати її смерть в органах РАЦС було неможливо, виникла необхідність встановлення факту смерті матері в судовому порядку на підконтрольній Україні території, так як до встановлення вказаного факту позивач був позбавлений можливості реалізації свого права на прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в сукупності мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період шестимісячного строку, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, наведені причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а відтак є поважними та наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері. Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір залишити по фактично понесеним позивачем.

Outcome: approved