Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Національного університету «Києво-Могилянська академія» (далі - НаУКМА, Університет), в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №385-С від 21.05.2020 про відрахування його зі складу студентів 2-го року навчання по здобуттю освітнього ступеня - магістр за спеціальністю 281 «Публічне управління та адміністрування» денної форми навчання факультету правничих наук. Також позивач просить поновити його у складі студентів 2-го року навчання вказаного освітнього ступеня на денній формі навчання на умовах договору, укладеного між ним та відповідачем про надання освітніх послуг від 11.09.2019. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що академічні заборгованості з дисциплін «Методи аналізу політики» та «Підготовка і презентація результатів аналізу і оцінювання» та невиконання ним індивідуального плану навчання, за які його відраховано згідно зі спірним наказом, виникли внаслідок бездіяльності керівництва та працівників кафедри Публічного управління та адміністрування НаУКМА. Також позивач посилається на неправильне складення працівниками кафедри індивідуального плану другого року його навчання, яке сталося внаслідок плутанини, а саме через зарахування йому середнього балу за перший рік навчання замість зароблених ним за цей період навчання кредитів за прослухані та виконані навчальні дисципліни, у зв`язку з чим він не добрав достатньої кількості кредитів по навчальних дисциплінах у третьому семестрі (осінньо-зимовому семестрі 2019-2020 року). Пропозиція завідувача кафедри до позивача включити до індивідуального навчального плану дисципліну «Методи аналізу політики», прослухати її у четвертому семестрі 2019-2020 року навчання, на думку позивача, не була ним реалізована з вини відповідача, оскільки викладач дисципліни не сформував індивідуального графіку навчання, за яким, як вважає позивач, він мав її прослухати та скласти залік. Також позивач посилається на створення йому штучних перешкод завідувачем кафедри факультету при виконанні робочого плану та складанні заліку за навчальною дисципліною «Підготовка і презентація результатів аналізу і оцінювання». Як вважає позивач, наведені факти свідчать про невиконання відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань за договором про навчання, оскільки він не отримав освітні послуги належної якості, оплачені ним у повному обсязі згідно з умовами цього договору, Університет порушив вимоги Закону України №2145-VIII від 05.09.2017 «Про освіту», частину 1 статті 526 та частину 1 статті 901 Цивільного кодексу України, умови договору про навчання, а тому позивач просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 головуючим суддею у справі було визначено [PERSON] . Ухвалою суду від 05.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03.04.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог [PERSON] та просить відмовити у їх задоволенні. На обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що позивача відраховано зі складу студентів НаУКМА 2-го року навчання освітнього ступеня магістр за спеціальністю 281 «Публічне управління та адміністрування» денної форми навчання НаУКМА згідно з оспорюваним наказом на підставі ст. 46 Закону України № 1556-VII від 01.07.2014 «Про вищу освіту» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), абзацу 3 п.п. 4 п. 8.6 Положення про організацію освітнього процесу, затвердженого наказом НаУКМА №216 від 13.05.2019, договору про надання освітніх послуг №МП Пву від 11.09.2019 за невиконання індивідуального навчального плану, а саме у зв`язку з наявністю у позивача двох академічних заборгованостей. Університет вказує на безпідставність доводів позивача, оскільки саме він не вчинив дії, спрямовані на формування індивідуального навчального плану відповідно до Порядку проведення запису студентів на вибіркові дисципліни за допомогою системи автоматизованого запису, який затверджено наказом НаУКМА №109 від 07.03.2018, оприлюдненому на офіційному сайті НаУКМА. Не дивлячись на створені НаУКМА умови для виконання покладених на здобувача освіти зобов`язань, позивач не виконав їх, чим порушив вимоги частини третьої статті 53 Закону № 2145-VIII. Відповідач вважає, що саме недобросовісні дії позивача, як здобувача освіти, призвели до його відрахування згідно з оспорюваним наказом. 24.04.2023 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якому він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказуючи на необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві та в цілому посилаючись на ті ж обставини, що зазначені у позовній заяві. 02.05.2023 представником відповідача подано до суду письмові заперечення на відповідь на відзив. 07.06.2023 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки згідно з наказом №18/02-02 від 01.08.2023суддю [PERSON] відраховано за штату Подільського районного суду міста Києва. Ухвалою суду від 03.08.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач, який приймав участь дистанційно, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та із урахуванням пояснень, наданих ним в ході судового розгляду. Представник відповідача позову не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві, письмових запереченнях на відповідь на відзив та вказаних нею безпосередньо у судових засіданнях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно з ч. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наказом НаУКМА №938-е від 13.09.2017 [PERSON] зараховано до складу студентів 1 року навчання денної форми за освітнім рівнем магістра за спеціальністю Публічне управління та адміністрування». 12.09.2017 між позивачем та НаУКМА укладено договір про надання освітніх послуг (далі - Договір 2017). Згідно з вказаним договором НаУКМА взяв на себе зобов`язання надати позивачу освітні послуги за освітнім рівнем магістра за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування», за денною формою навчання, строк надання освітньої послуги: 01.09.2017 - 28.06.2019. Також НаУКМА зобов`язався видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання [PERSON] навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня вищої освіти (п.п. 3 пункту 2 Договору про надання освітніх послуг 2017). Відповідно до цього договору позивач підтвердив, що ознайомлений зі Статутом НаУКМА, Правилами внутрішнього розпорядку, положеннями про навчання в НаУКМА та взяв на себе зобов`язання їх виконувати (див. примітку до Договору 2017). На підставі заяви [PERSON] від 16.10.2018 наказом НаУКМА № 1107-с від 16.10.2018 позивача було відраховано зі складу студентів 2-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» за власним бажанням. У подальшому, на підставі заяви [PERSON] від 04.07.2019 наказом НаУКМА №930-с від 10.09.2019 його було поновлено у складі студентів 2-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» (денна форма) факультету правничих наук з 11.09.2019. 11.09.2019 між НаУКМА та [PERSON] укладено договір №28.02.19 МП Пву про надання освітніх послуг (далі - Договір 2019). Відповідно до умов цього договору освітня послуга за освітнім рівнем магістра за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування», за денною формою навчання, строк надання освітньої послуги: 11.09.2019 - 30.06.2020 надавалась за рахунок коштів [PERSON] (пункт 1 Договору 2019). Відповідач взяв на себе зобов`язання видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання одержувачем послуг навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня вищої освіти (п.п. 3 пункту 2 Договору 2019). Відповідно п.п. 1, 3 пункту 6 Договору 2019 одержувач зобов`язався дотримуватися вимог законодавства, виконувати вимоги освітньої програми. Пунктом 11 Договору 2019 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим договором. Договором 2019 передбачено, що він розривається у разі відрахування одержувача послуг з НаУКМА з підстав, передбачених статтею 46 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції станом на дату відрахування позивача), зокрема, за невиконання індивідуального навчального плану (п.п. 4 пункту15 Договору 2019). Як і у попередньому договорі про надання освітніх послуг, [PERSON] взяв на себе зобов`язання виконувати Статут НаУКМА, Правила внутрішнього розпорядку, Положення про навчання в НаУКМА. У 2019-2020 навчальному році навчальний процес відбувався згідно з наказом НаУКМА №257 від 05.06.2019«Про затвердження графіка-календаря освітнього процесу та календарного графіка навчально-методичної роботи на 2019-2020 навчальний рік». Згідно з графіком-календарем для студентів освітнього рівня магістр 2-го року навчання за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» навчальний рік розпочався з 01.09.2019 (осінній семестр), заліково-екзаменаційна сесія тривала з 16.12.2019 по 29.12.2019, наступний весняний семестр починався з 13.01.2020, а заліково-екзаменаційна сесія тривала з 13.04.2020 по 26.04.2020, з 27.05.2020 - інші освітні заходи, у тому числі підготовка, проведення атестації. Отже, оскільки позивач поновився 11.09.2019, тобто після початку навчального року, він мав скласти та подати протягом трьох днів індивідуальний навчальний план (далі - ІНП) (п.п. 3.4. Порядку). В судовому засіданні позивач пояснив, що вибрав дисципліни, записав їх на аркуші паперу та передав його на кафедру факультету. Встановлено також, що в осінньому семестрі позивач виконав наступні дисципліни: нормативну - «Фінанси та бюджетний процес» та самостійно вибраних - «Психологія та конфлітологія управління», «Процедура формування та реалізація політики», «Порівняльний аналіз процедур вироблення політики в ЄС США. За результатами осіннього семестру [PERSON] не набрав достатньої кількості кредитів, оскільки кількість самостійно вибраних ним навчальних дисциплін була не достатньою. Проте відповідач надав йому можливість виконати вибіркову навчальну дисципліну «Методи аналізу політики» за індивідуальним графіком. Завідуючий кафедрою [PERSON] звернувся до викладача [PERSON] з проханням забезпечити позивача необхідним матеріалом для виконання навчального компонента за вказаною дисципліною, що підтверджується наявними в матеріалах справи скріншотами електронної переписки. З доданої до позовної заяви роздруківки листування між позивачем та викладачем [PERSON] за допомогою електронної пошти вбачається, що викладач 29.01.2020 та 31.01.2020 надіслала у доданих файлах матеріали. З листування 16.04.2020 вбачається, що позивач не виконав надані завдання. З листування 19.05.2020 також вбачається, що викладач за період з січня 2020 року не отримав від позивача жодного виконаного завдання. 16.04.2020 позивач звернувся до викладача з вимогою прослухати дисципліну в черговому осінньому семестрі. Як встановлено судом із пояснень представника відповідача в ході судового розгляду, оскільки позивач перебував на 2-му році навчання освітнього рівня магістр, який закінчувався згідно з укладеним Договором 2019 та графіком-календарем освітнього процесу у червні 2020 року, реалізувати таку вимогу позивача було неможливо. Для складання дисципліни «Методи аналізу політики» позивачеві був виданий заліково-екзаменаційний листок №363, згідно з яким за роботу у триместрі позивач отримав 3 бали, за залік - 0 балів, а тому загальна оцінка становила «не зараховано» (F). Також у триместрі позивач мав вивчати дисципліну «Підготовка і презентація результатів аналізу та оцінювання» та, згідно із Силабусом (робочим планом навчальної дисципліни), виконати завдання «Творча робота: аналітична записка», яка мала готуватися студентом індивідуально та самостійно (стор. 7-8 Силабусу). Проте позивач надав аналітичну записку на тему «Як налагодити оперативну систему утилізації органічних відходів підприємствами ДП «Укрветсанзавод», підготовлену в іншому навчальному році - 2017/2019 та виконану не самостійно, а спільно зі студентками [PERSON] та [PERSON] , що не відповідало встановленим вимогам робочого плану. Інший варіант аналітичної записки на тему «Не урегульованість законодавства стосовно приватних воєнних компаній в Україні» позивач відповідно до наявної копії електронного повідомлення в матеріалах справи надіслав 10.03.2020. Для складання дисципліни «Підготовка і презентація результатів аналізу та оцінювання» позивачеві був виданий заліково-екзаменаційний листок №363 (за формою контролю «залік»), згідно з яким за роботу в триместрі позивач отримав 42 бали, за залік - 0 балів, а тому отримав загальну оцінку «не зараховано» (F). Оцінювання знань студента здійснювалось за накопичувальною бальною системою відповідно до наказу НаУКМА №280 від 13.06.2017 «Про затвердження Положення про рейтингову систему оцінювання знань в НаУКМА у новій редакції» (чинний станом на період спірних правовідносин). Наказом НаУКМА №385-с від 21.05.2020 «Про відрахування зі складу студентів 2-го року освітнього ступеня магістр спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» факультету правничих наук, які навчаються згідно з договором про надання освітніх послуг» позивача відраховано з 21.05.2020 за невиконання індивідуального навчального плану - дві академічних заборгованості за згадані вище вибіркові навчальні дисципліни. Наказ НаУКМА про відрахування позивача підписано віце-президентом з науково-педагогічної роботи (навчальна робота) відповідно до повноважень, передбачених п. 2.10 посадової інструкції, затвердженої наказом НаУКМА №271 від 15.05.2013. Відрахування позивача відбулось у порядку, визначеному Положенням про організацію освітнього процесу, затвердженим наказом НаУКМА №216 від 13.05.2019, розміщеному на офіційному сайті університету. Згідно з абз. 3 підп. 4 п. 8.6 Положення про організацію освітнього процесу підставою відрахування є невиконання індивідуального навчального плану за наявності однієї і більше академічних заборгованостей перед атестацією здобувача вищої освіти. Позивач отримав дві академічних заборгованості перед атестацією, а тому був відрахований зі складу студентів. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та були встановлені судом із пояснень сторін, наданих в ході судового розгляду справи. Відносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом №2145-VIII від 05.09.2017 «Про освіту», Законом №1556-VII від 01.07.2014 «Про вищу освіту», Статутом НаУКМА, Положенням про організацію освітнього процесу, затвердженого наказом НаУКМА №216 від 13.05.2019 (далі - Положення про навчання), Порядком проведення запису студентів на вибіркові дисципліни за допомогою системи автоматизованого запису, затвердженим наказом НаУКМА №109 від 07.03.2018 (далі - Порядок), договором про надання освітніх послуг №МП Пву від 11.09.2019 (далі - Договір 2019). Так, згідно зі ст. 53 Конституції України в Україні кожен має право на освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України (частина перша статті 3 Закону № 2145-VIII). Вища освіта є невід`ємним складником системи освіти (статті 10 Закону № 2145-VIII). Метою вищої освіти є здобуття особою високого рівня наукових та/або творчих мистецьких, професійних і загальних компетентностей, необхідних для діяльності за певною спеціальністю чи в певній галузі знань (частина перша статті 17 Закону №2145-VIII). Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом (абзац другий частина другої статті 17 Закону №2145-VIII). Усі особи, які здобувають вищу освіту у закладах вищої освіти, мають рівні права та обов`язки (абзац третій частини другої статті 4 Закону № 1556-VII). Підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на визначених законом рівнях вищої освіти (стаття 5 Закону №1556-VII). Здобуття вищої освіти на кожному її рівні передбачає успішне виконання освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти (частина 2 статті 5 Закону№1556-VII). Освітня програма повинна містити: перелік освітніх компонентів; їх логічну послідовність; вимоги до рівня освіти осіб, які можуть розпочати навчання за цією програмою; кількість кредитів ЄКТС, необхідних для виконання цієї програми, а також очікувані програмні результати навчання (компетентності), якими повинен оволодіти здобувач вищої освіти (частина перша статті 9-1 Закону №1556-VII). Освітній ступень магістра здобувається на другому рівні вищої освіти у разі успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90-120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов`язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків (частина 5 статті 5 Закону№1556-VII). Здобувачі вищої освіти, як учасники освітнього процесу, мають визначені законом права та обов`язки. Серед інших, до переліку таких прав належать право обирати навчальні дисципліни у межах, передбачених відповідною освітньою програмою та навчальним планом, в обсязі, що становить не менш як 25 відсотків загальної кількості кредитів ЄКТС, передбачених для даного рівня вищої освіти; брати участь у формуванні індивідуального навчального плану (пункт 15 частини 1 статті 62 Закону №1556-VII. Права здобувача вищої освіти кореспондуються з обов`язками таких учасників освітнього процесу, визначеними статтею 63 Закону №1556-VII, а саме: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. У розумінні Закону№2145-VIII індивідуальний навчальний план (ІНП) є документом, що визначає послідовність, форму і темп засвоєння здобувачем освіти освітніх компонентів освітньої програми з метою реалізації його індивідуальної освітньої траєкторії та розробляється закладом освіти у взаємодії із здобувачем освіти за наявності необхідних для цього ресурсів. Невиконання індивідуального навчального плану здобувачем вищої освіти є підставою для його відрахування (пункт 4 частини першої статті 46 Закону №1556-VII). Відповідно до Статуту НаУКМА, положення якого узгоджуються із нормами Закону №2145-VIII та Закону №1556-VII, фундаментальною концепцією НаУКМА є вільне творче навчання та формування здобувачами освіти власної траєкторії навчання. Згідно з Порядком, який ґрунтується на зазначеній концепції, здобувачі освіти мають проводити запис на вибіркові навчальні дисципліни за допомогою автоматизованого запису та формувати індивідуальні навчальні плани. Розрахунок обсягу навчальної роботи, планове навчальне навантаження викладачів та дані штатного розпису професорсько-викладацького складу НаУКМА формуються після завершення запису здобувачів на вибіркові дисципліни та затвердження робочих навчальних планів факультетів, робочого навчального плану викладання загально університетських дисциплін. ІПН студентів має структуру навчальних планів відповідного рівня освіти з урахуванням року навчання студентів. ІНП містить два розділи: нормативні навчальні дисципліни, що є обов`язковими навчальними компонентами і вносяться в навчальний план автоматично, та вибіркові навчальні дисципліни, що обираються студентами самостійно шляхом запису за допомогою автоматизованої системи. Звичайний обсяг навчального навантаження студента за рік становить 60 кредитів (п. 1.3. Порядку). За загальним правилом запис студентом на дисципліни та формування ІНП здійснюється за допомогою системи автоматизованого запису у терміни оголошені деканатом. Формування ІНП відбувається поетапно: презентація курсів; свідомий вибір дисциплін студентами; контроль кількості груп спеціалістами/методистами кафедр у взаємодії з навчально-методичним відділом; а також етапів, під час яких студенти мають можливість дописатися або виписатися з дисциплін. У кінці наведених етапів студент має перевірити свій ІНП на перелік дисциплін та кількість кредитів за рік за їх виконання. Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Порядку після завершення запису на вибіркові дисципліни, індивідуальний план є сформованим, і студент позбавляється можливості вносити дисципліни до індивідуального плану або виписуватися з обраних дисциплін. Сформований індивідуальний план студент має роздрукувати в 2-х примірниках і передати до кафедри факультету не пізніше трьох днів після завершення запису. Обидва примірники узгоджуються та підписуються спеціалістом деканату. Після узгодження зі спеціалістом деканату один примірник залишається в деканаті, а другий примірник студент забирає собі й зберігає протягом всього терміну навчання. У разі невчасної передачі плану до деканату студент вважається таким, що не спланував своє навчання на наступний навчальний рік. Це є грубим порушенням навчальної дисципліни та може призвести до невиконання навчального плану. За невиконання навчального плану студент відраховується (п.3.4. Порядку). Якщо студент з поважної причини (хвороба, академічна мобільність тощо), підтвердженої відповідними документами, не надав вчасно до деканату свій індивідуальний план, він повинен зробити це після того, як приступить до занять, але не пізніше трьох днів. Згідно з п. 3.1 Порядку студент несе відповідальність за своєчасне формування індивідуального плану та зміст вибіркової частини. Невиконання індивідуального навчального плану здобувачем вищої освіти є підставою для його відрахування (пункт 4 частини першої статті 46 Закону № 1556-VII, п.п.4 пункту 8.6 Положення про організацію освітнього процесу, затвердженим наказом НаУКМА №216 від 13.05.2019). Аналіз наведених норм та встановлених у справі обставин дає підстави суду дійти висновку, що після поновлення позивача у складі студентів 2-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» (денна форма) факультету правничих наук в НаУКМА, згідно Порядку він мав обов`язок записатися на вибіркові навчальні дисципліни, сформувати ІНП, перевірити його на перелік дисциплін та кількість кредитів за рік за їх виконання та передати його до деканату у встановленому порядку. Пояснення позивача та додані до матеріалів справи докази не підтверджують обставин, які б вказували на дотримання позивачем зазначеного Порядку та відповідальної участі у формуванні ним ІНП у встановленому форматі. Пояснення позивача про передачу на кафедру факультету списку обраних ним навчальних дисциплін не спростовують такого висновку суду, оскільки це суперечить Порядку. Фактично недотримання позивачем вимог Порядку мало наслідком отримання недостатньої кількості кредитів за виконання навчальних дисциплін у осінньому семестрі 2019 року. Як встановлено судом, керівник кафедри факультету [PERSON] пішов на зустрів позивачу та запропонував йому за індивідуальним графіком виконати навчальну дисципліну «Методи аналізу політики», яка згідно з навчальним планом на 2019-2020 року за освітньо-науковою програмою «Публічне управління та адміністрування» (затвердженим в.о. президента НаУКМА 03 лютого 2019 року), відносилась до вибіркових навчальних дисциплін і за графіком викладалась в осінньому семестрі 2019 року та (п.п 2.1.1.3 п.2 навчального плану). Виконання вказаної навчальної дисципліни надало б можливість [PERSON] заробити необхідну кількість кредитів для належного виконання освітньої навчальної програми. Однак, як з`ясовано судом, позивач такою нагодою не скористався. Встановлено також, що викладач навчальної дисципліни [PERSON] за допомогою електронної пошти у січні 2020 року надіслала у доданих файлах матеріали, необхідні для вивчення дисципліни та виконання завдань, проте позивач їх не виконав. Як пояснив позивач у судовому засіданні, усвідомивши неможливість виконати цю навчальну дисципліну, він почав готуватися до судового спору з НаУКМА. Суд також критично ставиться до пояснень позивача про створення йому штучних перешкод при виконанні робочого плану за іншою навчальної дисципліною «Підготовка і презентація результатів аналізу та оцінювання», а саме незарахування йому виконаної письмової роботи та неповідомлення про день та час проведення заліку, оскільки такі обставини не знайшли підтвердження під час судового розгляду справи. Так, згідно з виданим позивачу заліково-екзаменаційним листком для складання цієї дисципліни за роботу в триместрі позивач отримав 42 бали. Отже, викладачем була зарахована аналітична записка на тему «Не урегульованість законодавства стосовно приватних воєнних компаній в Україні», виконана позивачем після зауважень викладача. Відповідно до умов Договору 2019 НаУКМА взяло на себе обов`язок оприлюднювати на офіційному сайті, інформаційних стендах та у будь-який інший спосіб інформацію про реалізацію своїх прав і виконання зобов`язань та необхідність дотримання здобувачем вимог законодавства, Статуту та правил внутрішнього розпорядку. Як убачається з офіційного сайту НаУКМА, розклад заліково-екзаменаційних сесій є загальнодоступною інформацією для здобувачів освіти, тому посилання позивача на необізнаність з такою інформацією є безпідставною. Відповідно до вимог частини третьої статті 53 Закону № 2145-VIII здобувачі освіти зобов`язані: виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності), дотримуючись принципу академічної доброчесності, та досягти результатів навчання, передбачених стандартом освіти для відповідного рівня освіти. Невиконання індивідуального навчального плану здобувачем вищої освіти є підставою для його відрахування (пункт 4 частини першої статті 46 Закону № 1556-VII). Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що порушення позивачем вимог Порядку щодо запису на вибіркові навчальні дисципліни, невиконання робочих планів навчальних дисциплін та незадовільні оцінки за результатами заліків і, як наслідок, невиконання ІНП, призвели до ухвалення НаУКМА оспорюваного наказу про його відрахування зі складу студентів. Такі дії відповідача узгоджуються з умовами Договору 2019 року та відповідають нормам ЦК України щодо виконання двосторонніх зобов`язань відповідно до умов договору. Ураховуючи зазначене, встановивши наведені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його права з боку відповідача, оспорюваний наказ про відрахування позивача зі складу студентів є законним, підстави для його скасування відсутні, а тому позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не доведеними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed