Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - служби у справах дітей Одеської міської ради, органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікунів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дідусем та бабусею по батьківській лінії малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Мати дитини [PERSON] залишила дитину сину позивачів [PERSON] . Дитина [PERSON] з 2018 року проживав разом з його батьком [PERSON] та з дідусем [PERSON] і бабусею [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . А тому, наразі вихованням та піклуванням про стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток онука займаються дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків та уникає контакту з сином. Позивачі намагаються максимально забезпечувати всі потреби їх онука [PERSON] , займаються його вихованням, проявляють турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купують одяг, взуття та інші необхідні речі, докладають всіх зусиль, щоб онук отримував відповідне для його віку та потреб харчування. Оскільки, відповідач [PERSON] ухиляється від виховання свого сина, не приймає жодної участі в житті дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківськи обов`язки по догляду за дитиною, всю турботу про дитину позивачі несуть самостійно, просять суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначити його опікунами [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 17.11.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Одна, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують, та просять суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради - Тормоса Т. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Представник третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради - Славинська І.О. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності представник третьої особи. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. По справі встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 15.06.2017 року. Малолітня дитина [PERSON] з 2018 року проживав разом з його батьком [PERSON] та з дідусем [PERSON] і бабусею [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 11.01.2020 року. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачами та знаходиться на їх повному утриманні. Дана обставина відповідачкою спростована не була. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.02.2024 року № 01-05-3/149 вх вбачається, що орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Також вищевказаним висновком встановлено, що згідно з відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № 79 ССД/01-29 від 23.01.2024 року, місце проживання [PERSON] , [INFO] , не зареєстроване на території м. Одеси. Відповідно до інформації Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4669/24.26-19 від 26.10.2023 року, у малолітнього [PERSON] , [INFO] є малолітні сестри - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітній брат - [PERSON] , [INFO] . Згідно Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № С4-1432-ю/о від 03.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Місце фактичного проживання на даний час невідоме. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, уникає контактів із сином, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, виховання підготовку до самостійного життя. Окрім того, з 2018 року [PERSON] , [INFO] , проживав разом з батьком, [PERSON] , з дідусем, [PERSON] і бабусею, [PERSON] , а з 2020 року тільки з дідусем і бабусею. Оскільки мати не приймає участі у житті сина, та протягом 5-ти років не підтримує зв`язків із сином, не надає допомогу з вихованням, малолітня дитина [PERSON] не має ніяких емоційних зв`язків з матір`ю, тому вихованням та піклуванням про стан здоров`я, фізичним та духовним розвитком онука повністю займаються дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Згідно з характеристиками, наданими [PERSON] та [PERSON] , з 2018 року мати, [PERSON] , після того, як вона привела дитину до батька, більше поряд з сином не бачили. Дідусь, [PERSON] та бабуся, [PERSON] намагаються максимально забезпечувати всі потреби онука, займаються його вихованням, проявляють турботу про фізичний та духовний розвиток дитини. Мати не приймає ніякої учаті у вихованні та розвитку сина. В матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON] , [INFO] , посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єфремовим О.С., зареєстрованої в реєстрі за № 986 від 11.08.2023 року з якої вбачається, що [PERSON] , діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо, добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення її дій та керуючи ними, розуміючи значення, умови та правові наслідки її дій, цією заявою дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Визнає, що вона, [PERSON] , не виконує свої материнські обов`язки по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , а також вона, [PERSON] , не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також не приймає участь у забезпеченні здобуття сином обов`язкового рівня освіти. Повідомляє, що дана заява складена нею добровільно, без будь-якого тиску та примусу. Відповідно до Довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 28 Одеської міської ради Одеської області № 01-24/03 від 16.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] , відвідував вищезазначений заклад з 02.09.2019 року по 31.05.2023 року. За час перебування дитини в закладі, вихованням займались лише батько та бабуся [PERSON] з дідусем [PERSON] по батьківській лінії. Мати [PERSON] в дошкільному закладі не з`являлась. Оплату за харчування дитини вчасно щомісяця здійснювала бабуся [PERSON] , яка постійно цікавилась життям дитини в садочку. Згідно Довідки виданої приватним закладом «Одеський ліцей «Вєда» № 92 від 12.09.2023 року, [PERSON] , [INFO] , навчається в першому класі з 01.09.2023 року. В учбовий заклад дитину оформляли бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Мати [PERSON] в школі жодного разу не з`являлась. Плата за навчання і харчування [PERSON] здійснюється своєчасно дідусем [PERSON] . Відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка № 1» Одеської міської ради № 4 від 02.01.2024 року, дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у поліклініці з народження по теперішній час. За дитиною доглядає бабуся та дідусь. Дитина щеплена за віком. На диспансерному обліку не перебуває. Відповідно до Висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, наданого КНП «Дитяча міська поліклініка № 1» Одеської міської ради від 27.09.2023 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , фізично здоров. Як вбачається із листа Центру соціальних служб Одеської міської ради № 04/01-14 від 31.01.2024 року, фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Пересипському районі, 15.01.2024 року здійснено вихід за місцем проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та складено Акт оцінки потреб сім`ї/особи, згідно з яким умови для повноцінного розвитку дитини створені, громадяни [PERSON] та [PERSON] - здатні виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною. [PERSON] та [PERSON] виявили бажання оформити опіку відносно свого малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , та надали відповідний пакет документів до служби у справах дітей Одеської міської ради, а також звернулись із відповідною позовною заявою до суду. [PERSON] , [INFO] , громадянка України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України старого зразка Серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 02.07.1996 року. [PERSON] , [INFO] , громадянин України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України старого зразка Серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ УМВС України в Одеській області від 14.10.1997 року. Так, 01.03.1991 року між [PERSON] та [PERSON] Суворовським відділом РАЦС м. Одеси, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 216, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 01.03.1991 року. Відповідно до Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № С4-1283-ю/о від 03.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки виданої Суворовським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі в Одеській області № 9776307918000711 від 26.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до Характеристики, наданою Спецавтогосподарством філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» № 307-САГ-04 від 24.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , працює водієм автотранспортних засобів 1-го класу автомобільної колони з 23.08.2010 року по теперішній час. За час роботи зарекомендував себе ініціативним, відповідальним та надійним працівником. [PERSON] користується повагою серед колег, у колективі відмічають його відкритість до людей. Згідно Довідки наданою Спецавтогосподарством філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» № 26 від 06.12.2023 року, [PERSON] має постійний дохід. Відповідно до медичних висновків, наданих КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 18» Одеської міської ради від 22.08.2023 року та від 25.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я придатні бути опікунами. [PERSON] , [INFO] , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки Центру на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває. При огляді без ознак психічного розладу. Наркологічних захворювань не виявлено, що підтверджується Довідкою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради № 1008 від 21.07.2023 року. Згідно з медичною довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, наданою лікарем-психіатром [PERSON] № 156 від 17.01.2024 року, у [PERSON] , [INFO] , психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання відсутні. Відповідно до довідок, наданих КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради № 1846 від 25.07.2023 року та № 2109 від 16.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на обліку з приводу активної форми туберкульозу не перебувають. Як вбачається із наявного в матеріалах справи Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР - 001338968 громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка Одеса, Україна на території України станом на 07.08.2023 року, незнятої чи непогашеної судимості не має. В матеріалах справи наявний Витяг з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР - 001338199 громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець Березовський, Російська Федерація, на території України станом на 07.08.2023 року, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 29.12.2023 року проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] , в результаті якого складено відповідний акт та з`ясовано, що в помешканні створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання дитини. В наявності окреме спальне ліжко, необхідні меблі, побутова техніка. Відповідно до Довідки служби у справах дітей Одеської міської ради № 08/531 від 29.12.2023 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , надав свою згоду стосовно встановлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , опіки відносно нього. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №№ 357280009, 357279676, 357279876 від 06.12.2023 року право власності на нерухоме майно за [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не зареєстроване. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції. Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідач [PERSON] взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своєї малолітньої дитини. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачем та дитиною втрачено родинні зв`язки та розуміння її вікових психологічних особливостей. Мати дитиною не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками. Крім того, така поведінка батька суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вказані принципи відповідач, як мати, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків матері по вихованню малолітньої дитини. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не займається її вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявила інтересу до стану її здоров`я, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком малолітньої дитини, а тому суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Як в рішенні було вище зазначено, під час бесіди проведеної з малолітнім [PERSON] , [INFO] , останній надав свою згоду щодо оформлення [PERSON] , [PERSON] опіки відносно нього. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Судом встановлено, що [PERSON] є дідусем, а [PERSON] бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.02.2024 року № 01-05-3/149 вх, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , опікунами над дитиною [PERSON] , [INFO] . Виходячи зі змісту ст. 63 ЦК України та ст. 244 СК України, опікуном або піклувальником дитини може бути повнолітня фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Частиною 4 статті 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина-сирота - це дитина, в якої померли чи загинули батьки, а також діти, позбавлені батьківського піклування, це зокрема діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Оскільки судом задоволені позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина, суд враховуючи інтереси малолітньої дитини, прийшов до висновку про доцільність призначення її опікунами дідуся [PERSON] , [INFO] та бабусю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачів сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved