Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день її смерті. Заява обґрунтована тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилась\~спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та\~земельної ділянки площею 0,10617 га, призначеної для будівництва та обслуговування цього ж будинку. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ківерцівської райдержнотконтори 14.02.2006 року, яким заповів все належне йому майно їй та братові [PERSON] , однак спадщину за заповітом вони не прийняли. Зазначає, що із спадкодавцем у спадковому будинку на день його смерті постійно проживала їхня мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями першої черги після смерті матері є вона та [PERSON] . Вказує, що через поважний вік та стан здоров`я матері вона постійно з нею проживала протягом останніх трьох років до дня її смерті, здійснювала її поховання та здійснює догляд за її могилою. Також продовжує користуватись житловим будинком та земельними ділянками. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Палецької І.О. для оформлення спадкових прав, остання їй відмовила у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного просить встановити факт її постійного проживання на день смерті спадкодавця в одному житловому будинку разом з [PERSON] . Заявниця [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали заяву, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив заяву задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 6), свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с.Звірів Теремнівського району Волинської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 26.09.1981 року після укладення шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2009 року (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та\~земельну ділянку площею 0,10617 га, призначеної для будівництва та обслуговування цього ж будинку, що підтверджується актом приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом індивідуального жилого будинку та державними актами на право приватної власності (а.с. 17,20-22) За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Горбатюком В.М. за Р. № 2-155, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, яке буде належати йому на день його смерті і на яке він буде мати право за законом, заповів в рівних частинах дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Після смерті батька [PERSON] спадщину прийняла його дружина та їхня матір [PERSON] шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] (а.с.18-20). Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Палецької І.Ю., яка повідомила їй, що [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.26). Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] за Р. № 471 від 17.08.2023 року вбачається, що останній пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому немає наміру звертатися в судові органи для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, тому його слід вважати таким, що відмовився від спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також ствердив, що його сестра [PERSON] постійно проживала з матір`ю протягом трьох років, а саме з 2018 року до дня її смерті, а також на день її смерті, так як за віком і за станом здоров`я, матір потребувала постійного стороннього догляду. Дані обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Таким чином, метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що на підставі частин 3 та 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Слід зазначити, що в своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця саме по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні\~правові\~висновки\~містяться\~в\~ухвалі\~Верховного\~Суду\~України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі\~Вищого\~спеціалізованого\~суду\~з\~розгляду\~цивільних\~і\~кримінальних\~справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті останнього залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за заповітом. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з роз`ясненнями викладеними у пунктах 2, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки заявниця, протягом останніх трьох років, а саме з 2018 року постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшло своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved