Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

На розгляд суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 січня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1135-5824. Згідно означеного договору відповідачеві було надано та перераховано на картковий рахунок кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн. Втім, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку із чим станом на 26 лютого 2024 року за останньою рахується заборгованість в розмірі 99 100,00 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 89 100,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. В той же час, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 49 100,00 грн. за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 000,00 грн. Тому пред`явлено до стягнення саме означену суму боргу за кредитним зобов`язанням. В добровільному порядку [PERSON] не сплачує наявну заборгованість, тому представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Крапівін К.С., який діє на підставі довіреності від 24 жовтня 2023 року, звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за кредитом. Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Крапівін К.С. подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи в письмовому провадженні та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи про час та місце розгляду справи повідомленою у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні пр. матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, в судові засідання двічі не з`являється. Тому, ухвалою суду від 29 квітня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та наявні при ній докази дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних обгрунтувань. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 6 зазначеного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору,і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Судом встановлено, що 03 січня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1135-5824. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2691, для підписання кредитного договору № 1135-5824 від 03 січня 2023 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 18 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день. Кредитодавець взяті зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою від 03 січня 2023 року про перерахування суми кредиту № 1135-5824 за допомогою системи LigPay (а.с. 38). Як стверджується довідкою-інформацією за укладеним договором станом на 26 лютого 2024 року, [PERSON] використала кредитні кошти та здійснювала періодичні платежі для погашення суми боргу (а.с. 50-55). Таким чином, сплачуючи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Відповідно до ст. 629 ЦК, України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. /ч. 2 ст. 615 ЦК України/. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Втім, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 23 січня 2024 року за останньою рахується заборгованість в загальному розмірі 33 061,00 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 89 100,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. В той же час, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 49 100 грн. за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 000,00 грн. Тому пред`явлено до стягнення саме означену суму боргу за кредитним зобов`язанням. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254 , виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за договором, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16. Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 22 477,00 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відтак, в ході судового розгляду доведено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за невиконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів, що становить 50 000,00 грн., який складається з заборгованості за тілом кредиту та відсотками. А тому, зазначені кошти підлягають присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що при матеріалах справи міститься платіжне доручення від 14 березня 2024 року № 36105, яким підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 2 422,40 грн., вказані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved