Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача адвокат Андрусенко І. Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах [PERSON] з позовом до Коропецької селищної ради, про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме на: -земельну ділянку площею 1,2191 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124287700:01:001:0097, що розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №701871; -земельну ділянку площею 0,1770 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124287700:01:001:0592, що розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №701871. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки. Вказану спадщину прийняла позивач по справі [PERSON] , як спадкоємець за заповітом та який у шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, проте звернувшись до нотаріальної контори нотаріус не зміг оформити спадкові права та видати свідоцтво про право на спадщину оскільки виявилось, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно внаслідок його втрати. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача вважає, що саме позивач [PERSON] повинна успадковувати за померлою спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , спадщину належним чином прийняв та фактично вступив в управління та користування спадковим майном. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, проте представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача. Відповідач - представник Коропецької селищної ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав заяву де просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні\~підготовчого судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 85 років в с. Стигла Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис за №111. Ще за життя померлій належали: - земельна ділянка площею 1,2191 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124287700:01:001:0097, що розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №701871, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-0000869552024 сформованого 05.04.2024 року; - земельну ділянку площею 0,1770 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124287700:01:001:0592, що розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №701871, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-0000869602024 сформованого 05.04.2024 року. Згідно із складеним 21.03.2005 року [PERSON] в с. Стігла смт. Коропець Монастириського району Тернопільської області заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №579 та посвідченого секретарем виконкому Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, остання на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, своєму синові [PERSON] . Вказану спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець за заповітом та який у шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується інформацією отриманою від Монастириської нотаріальної контори від 24.04.2024 року за №140/01-16. Судом встановлено, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачено, що підтверджується повідомленням в засобах масової інформації, а саме в газеті «Свобода» № [NUMBER] (467) від 17.04.2024 року. Проте, постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори від 09.04.2024 року №123/02-31 відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно внаслідок його втрати. Із відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори від 24.04.2024 року № 140/01-16 вбачається, що згідно даних Спадкового реєстру заведено спадкову справу №96 за 2022 рік після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заяву про прийняття спадщини за заповітом подано 19.05.2022 року [PERSON] позивачем по справі. Станом на 25.04.2024 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось У зв`язку з втратою вищевказаного правовстановлюючого документу на право власності, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно. Отже, судом встановлено, що право власності [PERSON] на спадкове майно не визнається іншою особою, в даному випадку нотаріусом, в зв`язку з втратою правовстановлюючого документу. V. Джерела права й акти їх застосування. Визначаючись із заявленою вимогою щодо права позивача на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд враховує таке. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що власником спадкового майна (спадкодавцем), яке підлягає спадкуванню є [PERSON] , яка померла [INFO] і якою 21.03.2005 року було складено заповіт на все спадкове майно, яке їй буде належати на час смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке належало [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується відмовою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №№ 701871 був втрачений. Так, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно неможливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право приватної власності на землю чи свідоцтво про право власності на нерухоме майно міг лише власник. Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно із п.4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових прав на спадкове майно після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, а [PERSON] фактично прийняв спадщину, тому є підстави визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б у набутті права власності позивачем на спадкове майно. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved