Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

12 вересня 2023 року Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач тривалий час неналежно виконувала батьківські обов`язки по відношенню до дітей, за час проживання у с-щі.Квасилів зарекомендувала себе як безвідповідальна мати, схильна до асоціальних проявів. Виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради неодноразово обговорювалось питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] , яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2. ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Відтоді ситуація не змінилася, [PERSON] не цікавиться навчанням та всебічним розвитком своїх дітей, не займається їх вихованням та утриманням. 06 лютого 2023 року неповнолітні діти звернулися до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради з повідомленням про те, що їх мама [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не піклується про них, просили притягнути матір до відповідальності та розглянути питання про позбавлення її батьківських прав. Інформація про дітей була внесена до журналу обліку повідомлень про дітей, які залишилися без батьківського піклування, а дітей було тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] . На думку позивача, вищезазначені обставини свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги стосовно позбавлення відповідача батьківських прав підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі та відзив на позов не подала. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] (на даний час є повнолітньою), а також неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00028262483 від 22 жовтня 2020 року, № 00028263564 від 22 жовтня 2022 року № 00028262681 від 22 жовтня 2020 року та копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] виданого 27 березня 2006 року, серії [NUMBER] , виданого 30 червня 2009 року та серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2013 року. Дані про батьків дітей в актових записах про народження вказані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Діти проживали з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., однак 06 лютого 2023 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Служби у справах дітей з повідомленням про те, що мати [PERSON] зловживає алкогольним напоями, не піклується про них і вони не захотіли повертатися додому. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просили притягнути матір до відповідальності, а також розглянути питання про позбавлення її батьківських прав. Інформація про [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] внесені до журналу обліку повідомлень про дітей, які залишились без батьківського піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради а діти тимчасово влаштовані в сім`ю [PERSON] і проживали з ним за адресою: [ADDRESS] . Наказами Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 15 лютого 2024 року дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . 28 березня 2024 року [PERSON] була влаштована до КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" РОР. Питання про стан виконання [PERSON] батьківських обов`язків стосовно дітей розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 21 червня 2023 року. [PERSON] була присутня на засіданні комісії, їй було рекомендовано встановити взаємовідносини з дітьми, вести здоровий спосіб життя, влаштуватися на роботу. Повторно дане питання було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30 серпня 2023 року, однак [PERSON] на засідання не з`явилася,до Служби у справах дітей з заявою про повернення їй дітей не зверталася. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного Кодексу України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Як слідує з приписів вищевказаних нормативно-правових актів та правових позицій Верховного Суду України, для позбавлення батьківських прав не достатньо впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню дітей. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що особа вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати батьківські обов`язки. Зі змісту висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, № 08-1982 від 12 вересня 2023 року вбачається, що вказаний орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: не виконує обов`язку щодо виховання дітей, свідомо нехтує ними, не спілкується з дітьми, не виявляє жодного інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для їх фізичного, духовного, морального розвитку. Вказані обставини існують тривалий час, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Таким чином, враховуючи факти систематичного ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved