Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10.02.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 147. Вказує на те, що від шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейні відносини із відповідачкою не склалися та проживали разом до початку 2023 року, після чого подружні відносини вони не поновлювали. Вказує, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні, так як мати дітей фактично вихованням та утриманням дітей не займається, жодним чином не цікавиться їх життям. Також, 12.04.2024 між ним і відповідачкою укладено договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецькго районного нотаріального округу Троянським В.М. №642. Відповідно до вказаного договору, неповнолітній син - [PERSON] [INFO] та малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , будуть проживати із батьком в [ADDRESS] , та визначено порядок здійснення батьківських прав матір`ю, яка проживає окремо від дітей. Також вказує, що спільним подружнім життям з відповідачкою вони проживали до початку 2023 року, після чого подружні відносини не поновлювали, а повністю припинили. Причиною розпаду їхньої сім`ї послужила та обставина, що в них виникали непорозуміння в сім`ї, що переростали в сварки, в результаті чого вони обоє втратили почуття любові та поваги один до одного. В даний час позивач прийшов до переконання, що їхня сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, на примирення з відповідачкою не згідний. Шлюб носить формальний характер, а тому він бажає узаконити ті відносини, які склалися між ними на даний час. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб, дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати із батьком [PERSON] , [INFO] , встановивши факт самостійного виховання та утримання дітей: сина - [PERSON] та доньки - [PERSON] їх батьком [PERSON] . Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.04.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 23.04.2024. (а.с.9). У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] 22.04.2024 скерував на адресу суду заяву про розірвання шлюбу у новій редакції, а також заяву про підтримання уточнених позовних вимог, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 22.04.2024 нею скерована заява в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задоволити. Справу просить розглянути без її участі. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] , [INFO] та відповідачкою - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 10.02.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.02.2007. (а.с. 12) Від шлюбу у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.20007р. та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2014 року, де батьком вказаний - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 6-7) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17 квітня 2024 року, складеного та затвердженого Кіцманською міською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , 1979 року народження зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , разом із своїми неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] , 2007 р.н. та донькою [PERSON] , 2014 р.н., яких утримує та виховує один, так як дружина не проживає за вказаною адресою, спільного господарства не ведуть. (а.с.13) Також, згідно копії Договору між батьками про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини від 12.04.2024, засвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Троянським В.М., №642, визначено, неповнолітній син - [PERSON] [INFO] та малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] проживатимуть із батьком в [ADDRESS] , та визначено порядок здійснення батьківських прав. Сторони домовилися, що батько самостійно здійснює виховання дітей і одноособово приймає стосовно дітей всі необхідні рішення, які будуть пов`язані з її перебуванням, проживанням, навчанням, лікуванням і оздоровленням. (а.с.14) Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо з початку 2023 року, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що батьки малолітньої [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , добровільно між собою визначили місце проживання обох дітей, порядок їх утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання сина - [PERSON] та доньки - [PERSON] слід визначити з батьком[PERSON] , що не суперечитиме інтересам дітей. Також суд вважає, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні факт самостійного виховання батьком сина - [PERSON] та доньки - [PERSON] , які знаходиться на його повному утриманні та вихованні. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved