Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 28 грудня 2023 року в порядку цивільного судочинства звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ) в особі належно уповноваженого представника за довіреністю Мінакова Андрія Андрійовича з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості: -за Кредитним договором № Z06.00210.004658457 від 13 грудня 2018 року у розмірі 142\~059,78 гривень, з яких: 49 702, 22 гривень заборгованість за основним боргом; 92\~357, 56 гривень заборгованість за відсотками; 0, 00 гривень заборгованість за комісіями. -за Кредитним договором № Z06.00210.004384065 від 01 жовтня 2018 року у розмірі 52\~086, 76 гривень, з яких: 7\~143, 98 гривень заборгованість за основним боргом; 6\~691, 88 гривень заборгованість за відсотками; 38\~250, 00 гривень заборгованість за комісіями. -за Кредитним договором № 807/5953521-СК від 12 лютого 2019 року у розмірі 17 409, 94 гривень, з яких: 9\~795, 74 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 6\~714, 20 гривень сума заборгованості за відсотками; 0, 00 гривень сума заборгованості за щомісячними процентами; 900, 00 сума заборгованості за пенею. В обґрунтування\~поданого позову\~покликається на\~те,\~що 13 грудня 2018 року між Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~(далі\~ АТ\~«Ідея Банк») та [PERSON] Кредитний договір № Z06.00210.004658457. Як зазначає позивач, 07 липня 2023 року між АТ «Ідея\~Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея\~Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея\~Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача: ?за Кредитним договором № Z06.00210.004658457 від 13 грудня 2018 року в сумі 142 059, 78 грн., з яких: - 49 702, 2 грн. - заборгованість за основним боргом; - 92\~357, 56 грн. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. \~ \~ \~ \~ Крім того,\~01\~жовтня 2018 року між АТ «Ідея\~Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z06.00210.004384065. Позивач зазначає, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея\~Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея\~Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея\~Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № Z06.00210.004384065 від 01\~жовтня 2018 року в сумі 52 086, 76 грн., з яких: - 7\~143, 98 грн. - заборгованість за основним боргом; - 6\~691, 88 грн. заборгованість за відсотками; - 38\~250, 90 грн. заборгованість за комісіями. \~ \~ \~ \~ Крім того, 12 лютого 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 807/5953521-СК. Позивач зазначає, що 20 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № НІ/11/3-Ф від 20 травня 2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/3-Ф від 20 травня 2021 року Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 807/5953521-СК від 12 лютого 2019 року в сумі 17\~409, 94 грн., з яких: - 9\~795, 74 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6\~714, 20 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0, 00 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами; - 900, 00 грн. сума заборгованості за пенею. \~ \~ \~ \~ Позивач зазначає, що всупереч умов договорів, укладених відповідачем з первісним кредитором, своїх зобов`язань не виконав, після відступлення первісними кредиторами прав вимоги позивачу у справі, [PERSON] не здійсним жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок первісного кредитора. З моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось жодних додаткових нарахувань. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з\~[PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за договором позики та кредитними договорами у розмірі 211\~556, 48 грн. та понесені судові витрати. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 29 січня 2024 року, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін на 16 квітня 2024 року. Відповідач [PERSON] - відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм\~ЦПК України, до суду не подавав, а також, не подавав заяви про визнання нею позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 29 січня 2024 року. Заяв, клопотань від відповідача у зазначеній цивільній справі, пов`язаних із розглядом справи, до суду не надходило. Частиною 1\~статті 279 ЦПК України\~встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5\~ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога\~ЦПК України\~роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, про що свідчить повідомлення № 0690224467458 про вручення поштового відправлення № 0600249514451, яке міститься в матеріалах справи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленої у прохальній частині позовної заяви (п. 4), ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 22 квітня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 16 квітня 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 22 квітня 2024 року. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що\~13 грудня 2018 року між Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~(далі\~ АТ\~«Ідея Банк») та [PERSON] Кредитний договір № Z06.00210.004658457. Встановлено судом і те, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея\~Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея\~Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея\~Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача: ?за Кредитним договором № Z06.00210.004658457 від 13 грудня 2018 року в сумі 142 059, 78 грн., з яких: - 49 702, 2 грн. - заборгованість за основним боргом; - 92\~357, 56 грн. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. \~ \~ \~ \~ Крім того,\~01\~жовтня 2018 року між АТ «Ідея\~Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z06.00210.004384065. Позивач зазначає, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея\~Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея\~Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея\~Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № Z06.00210.004384065 від 01\~жовтня 2018 року в сумі 52 086, 76 грн., з яких: - 7\~143, 98 грн. - заборгованість за основним боргом; - 6\~691, 88 грн. заборгованість за відсотками; - 38\~250, 90 грн. заборгованість за комісіями. \~ \~ \~ \~ Крім того, 12 лютого 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 807/5953521-СК. Позивач зазначає, що 20 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № НІ/11/3-Ф від 20 травня 2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/3-Ф від 20 травня 2021 року Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 807/5953521-СК від 12 лютого 2019 року в сумі 17\~409, 94 грн., з яких: - 9\~795, 74 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6\~714, 20 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0, 00 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами; - 900, 00 грн. сума заборгованості за пенею. Судом при розгляді справи встановлено, що всупереч умов договорів, укладених відповідачем з первісними кредиторамим (АТ «Ідея Банк», АТ «Таскомбанк»), відповідач своїх зобов`язань не виконала, після відступлення первісними кредиторами прав вимоги позивачу у справі, [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісних кредиторів. Відповідно до ч. 1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, розрахунками заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредити вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст.\~599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З моменту отримання прав вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. В той же час, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року\~остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року\~остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, завтерджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення\~споживача\~про\~відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору № Z06.00210.004384065 від 01 жовтня 2018 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , а саме п. 1.11 такого, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а заборгованість за комісіями за кредитним договором № Z06.00210.004384065 від 01 жовтня 2018 року, в розмірі 38\~250, 90 грн., не підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № Z06.00210.004658457 від 13 грудня 2018 року, Кредитним договором № Z06.00210.004384065 від 01 жовтня 2018 року, Кредитним договором № 807/5953521-СК від 12 лютого 2019 року підлягають до часткового задоволення на загальну суму 173\~305, 58 грн.. У відповідності до \~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, з відповідача\~\~ [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~599, 59 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (з розрахунку 173\~305, 58 грн./ 211\~556, 48 грн. х 3\~173, 35 грн. = 2\~599, 59 грн.). Щодо витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1\~342, 00 грн.) суд зазначає, що такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: partial