Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договром, посилаючись на те, що 22 квітня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , укладено кредитний договір № 9156189. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 10000, 00 грн., та зобов`язалася щомісячно сплачувати щомісячні платежі за кредитом. Проте, відповідач порушила свої зобов`язання за договором та не сплачувала щомісячно встановлені договором платежі. Згідно Договору про відступлення (купівліпродажу) прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 року право вимоги за договором кредиту № 9156189 від 22.04.2023 року первісний кредитор відступив на користь позивача ««Фінансова Компанія «Кредит Капітал» право вимоги за вказаним вище договором кредиту № 9156189 від 22.04.2023 року. Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договоромь щодо оплати боргу та не повернула позивачу борг за кредитним договором з урахуванням відсотків, тому сума її заборгованості становить 40 900, 00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10000, 00 гривень, заборгованість за відсотками - 29 000,00 гривень, заборгованість за комісією -1900,00 гривень. На підставі викладеного, просить суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 9156189 від 22.04.2023 року в розмірі 40 900, 00 грн., а також судові витрати в розмірі 2 422, 40 грн. В судове засідання представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволеною з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22 квітня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , укладено кредитний договір № 9156189. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 10000, 00 грн., що підтверджується договором про споживчий кредит № 9156189 від 22.04.2023 року з додатками, платіжним дорученням №98745590 від 22.04.2023 року, довідкою ТЗОВ «МІЛОАН». Згідно зазначеного вище договору відповідач зобов`язалася щомісячно сплачувати щомісячні платежі за кредитом. Проте, відповідач порушила свої зобов`язання за договором та не сплачувала щомісячно встановлені договором платежі. Згідно Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 року право вимоги за договором кредиту № 9156189 від 22.04.2023 року первісний кредитор відступив на користь позивача ««Фінансова Компанія» «Кредит Капітал» право вимоги за вказаним вище договором кредиту № 9156189 від 22.04.2023 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) згідно ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики. Судом встанолено, що відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання за договором щодо оплати боргу та не повернула позивачу борг за кредитним договором з урахуванням відсотків в розмірі 40 900,00 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 гривень, заборгованість за відсотками - 29 000,00 гривень, заборгованість за комісією - 1900,00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по договору . Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за договором позики грошей, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved