Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Шешуряк Віта Тарасівна, звернувся до суду з позовом до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець Доготар М.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на примусовому виконані у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря М.В., перебуває виконавче провадження № 66045308 на підставі виконавчого напису № 330, виданого 25.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення із [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 405201,26 грн., які є боргом за кредитним договором №572800 від 21 травня 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та позивачем. 09.07.2021 року була винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] , згідно якої накладено арешт на грошові кошти, в межах суми стягнення 446321,39 грн. 12.07.2021 року винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника, в межах суми стягнення 446321,39 грн. 30.08.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника Позивача, згідно якої звернуто стягнення на пенсію боржника в межах суми стягнення 446321,39 грн. Вказує,\~що виконавчий напис за реєстровим № 330 від 25.01.2021 року вчинено приватним нотаріусом Личук Т.В. з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, У зв`язку із цим і виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису є неправомірним. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не дотримався умов, за якими виконавчий напис може бути виконаний, зокрема відсутній нотаріально посвідчений договір, виписка з рахунку, розрахунок боргу. Позивачеві невідомо на підставі якого розрахунку було вчинено виконавчий напис, оскільки жодної вимоги про погашення боргу з розрахунком він не отримував. Якщо розрахунок існує, то він є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може бути доказом безспірності грошових вимог стягувача до Позивача. Просить виконавчий напис від 25.01.2021 року за реєстровим № 330, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2024 року даний позов залишено без руху. На виконання ухвали суду позивачем надано суду копії позовної заяви для сторін відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2024 року відкрито загальне позовне провадження і відповідачеві та третім особам направлено копію позовної заяви зі всіма доданими документами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2024 року дану справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача директор ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" Наваренко В.Г. в судове засідання не з`явився, 28.02.2024 року від нього надійшла заява про визнання позову, в якій повідомив що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не відлягає виконанню, просив здійснювати судовий розгляд справи за відсутності представників відповідача та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвокату. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець Доготар М.В.\~в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та його слід задовольнити у зв`язку із наступним. Судом встановлено,\~що 21 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Надра» та [PERSON] укладено договір «Автопакет» №572800, відповідно до умов якого, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, грошові кошти (кредит) у сумі 10296,04 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,96 відсотків на місяць. Банк надає Позичальнику кредит з терміном погашення до 21 травня 2012 року (а.с. 13-15). 27\~квітня 2007\~року була\~укладена додаткова\~угода до\~Договору «Автопакет»\~№ 572800\~від 21\~травня 2007\~року,\~зі змісту\~якої вбачається,\~що Кредитор\~надає Позичальнику\~у тимчасове\~користування на\~умовах забезпеченості,\~повернення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання грошові\~кошти у\~сумі 10296,04\~доларів США\~04\~цента зі\~сплатою 11,3\~відсотків річних.При наявності простроченої заборгованості по сплаті мінімально необхідного платежу після 27 квітня 2009 р., з першого дня наявності простроченої заборгованості розмір відсоткової ставки, зазначений в п. 1.1. цього Договору, змінюється до розміру 12,3% відсотків річних. Про таку зміну розміру відсоткової ставки за користування Кредитом та про розмір нового мінімально необхідного платежу Банк нагадує клієнту шляхом визначеним в п.4.2.7. (а.с. 16-18). 25 січня 2021 року за заявою представника товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округ Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 330, яким запропоновано стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", заборгованість, що виникла за Кредитним договором №572800 від 21 травня 2007 року, з усіма, додатками та додатковими угодами, (надалі "Кредитный договір"), який укладений між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" (правонаступник: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА"), та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" за вказаним кредитним договором с ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26 серпня 2020 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом 143 211 грн. 32 коп.; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 148 329 грн. 25 коп., суми заборгованості за комісією 0 грн. 00 коп.; суми заборгованості за штрафними санкціями 113 360 грн. 69 коп.; суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 300 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості становить 405 201 грн. 26 коп. (а.с.12). За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготарем М.В., 09.07.2021 року було відкрито виконавче провадження №66045308 (а.с.5). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Законом України «Про нотаріат», а також\~Законом України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, за змістом\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст.88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до ч.1 та ч.2 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Пунктом 1 Переліку (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з цим належить зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність або відсутність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15, Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі №461/4609/16-ц. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 ЗУ «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172». Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 з подібних правовідносин. Так, у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц зазначено, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як було встановлено судом, серед документів наданих ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання відсутній. Проаналізувавши вище наведене, а також надані суду письмові докази в їх сукупності, суд зауважує, що при вчиненні виконавчого напису 25 січня 2021 року нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №758/14854/20 від 10 листопада 2021 року. Відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У даному випадку, суд вважає, що представник відповідача не надав суду доказів того, що сума боргового зобов`язання на час звернення про вчинення виконавчого напису була безспірною. Зазначене вище дає підстави для визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинений на кредитному договору, який нотаріально не посвідчений і відсутні докази безспірної заборгованості. Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими і позов слід задовольнити. Щодо витрат позивача на правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в сумі 8000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження розміру понесених [PERSON] в сумі 8000 грн. витрат на правничу допомогу суду надано наступні докази: ордер на надання (правової) правничої допомоги серії СЕ №1078919 від 20.02.2024 року, витяг з договору про надання правової допомоги від 05.02.2024 року між адвокатом Шешуряк В.Т. та [PERSON] , попередній розрахунок розміру витрат за надання професійної правничої допомоги до договору про надання правової допомоги № 01/02 від 05.02.2024 року у розмірі 8000 грн., в якому міститься детальний опис наданих адвокатом позивачеві послуг та квитанції про їх сплату останнім. Згідно детального опису робіт наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 01/02 від 05.02.2024 року, адвокатом Шешуряк В.Т. виконано наступні роботи: 1. Зустріч, попередня усна консультація клієнта тривалістю 1,5 години, дата надання 05.02.2024 року, фіксована оплата 750 грн., вартість - 750 грн.; 2. зустріч, повторна консультація клієнта, узгодження правової позиції та обговорення щодо зібрання доказів тривалістю 0,5 години, дата надання 07.02.2024 року, фіксована оплата 500 грн., вартість 500 грн.; 3. збір доказів, складання та написання адвокатського запиту, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 66045308, виготовлення [PERSON] тривалістю 4,0 години, вартістю однієї години 550 грн., загальною вартістю 2200 грн.; перегляд та аналіз судової практики. Підготовка та подання до Шевченківського районного суду м. Чернівці, позовної заяви до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Личук Т.В., приватний виконавець Доготар М.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Виготовлення копій позовної заяви з додатками та направлення матеріалів справи до суду тривалістю 6,5 годин, вартістю однієї години 700 грн., загальною вартістю 4550 грн. Отже, загальна вартість виконаної (наданої) адвокатом правової (правничої) допомоги, пов`язаної з розглядом справи, за 12 год. 30 хв., складає 8 000, 00 грн. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду з заявою про зменшення витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, мотивуючи її тим, що вартість послуг в розмірі 8\~000,00 грн. є завищеною порівняно з складністю справи та обсягом наданих послуг, неправильною та несправедливою. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката з її складністю, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, невеликий обсяг її матеріалів та кількість підготовлених адвокатом Шешуряк В.Т. процесуальних документів, які також не є великої складності, зважаючи на наявність усталеної практики у подібних спорах, не визначальне значення зроблених адвокатом запитів для вирішення справи, а також з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена позивачем сума судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, в розмірі 8 000 грн. не відповідає критерію розумності, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, а також критерію реальності таких витрат та не є співмірною із складністю справи, а тому на користь позивача слід стягнути з відповідача 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає принципу справедливості і балансу інтересів сторін спору. При зверненні до суду, позивачем [PERSON] було сплачено суму судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., згідно квитанції про сплату від 20.02.2024 року (а.с.26). Відповідно до положень\~ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, необхідно повернути позивачеві [PERSON] з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 605 грн. 60 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, інша частина судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., яка сплачена [PERSON] при подачі позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,\~ст.18 ЦК України, ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р.,

Outcome: approved