Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

24 жовтня 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлому, позивачу, відповідачам та третій особі на праві спільної часткової власності, по 1/4 частці. Позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Ємельянової Н.В. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки відсутній оригінал документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Інші спадкоємці фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані за однією з ним адресою. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу втрачено та відновити неможливо, позивач змушена звернутись до суду. 02 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання, витребувано копію спадкової справи. 22 листопада 2023 року надійшла копія спадкової справи. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Кизирєва Т.О., до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі та третя особа в судове засідання повторно не з`явилися, причину неявки не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив не подали. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На час відкриття спадщини [PERSON] належала 1/4 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками є: [PERSON] 1/4 частка, [PERSON] 1/4 частка, [PERSON] 1/4 частка (Свідоцтво про право власності на житло від 02 листопада 2009 року, видане Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради, Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна). Відтак, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщин\~або не\~прийняти її.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України). 20.02.2023 позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] та звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової Н.В. із заявою про прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] , зареєстровані з ним за однією адресою: [ADDRESS] , про відмову від спадщини не заявили, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Постановою від 04.10.202 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , в нотаріальному порядку оформити спадщину позбавлена можливості у зв`язку з втратою документа та відновити вказаний документ неможливо, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб. Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved