Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить відновити їй батьківські права щодо малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.11.2023 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а також вирішено стягувати з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.07.2023 року і до повноліття дитини. Позивач зазначила, що на даний час радикально змінилися умови її життя: вона має постійне місце проживання - у будинку свого цивільного чоловіка [PERSON] , де створені належні умови проживання для сім`ї, є облаштована дитяча кімната та всі необхідні умови для [PERSON]. ЇЇ чоловік є військовим пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років, має господарство, не заперечує проти поновлення її у батьківських правах і зобов`язується забезпечити [PERSON] належне піклування та утримання. Вона бажає і має можливість приймати участь в житті доньки, піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально, а також сприяти її розвитку та гарному вихованню. Спиртні напої та наркотичні засоби не вживає та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога. З листопада 2023 року позивач разом зі своїм цивільним чоловіком регулярно спілкуються зі [PERSON], проводять разом вихідні, дарують їй подарунки, надають матеріальну підтримку. Донька бажає жити разом з позивачем. Стверджує, що з моменту позбавлення її батьківських прав, вона змінила свою поведінку та зробила відповідні висновки. Вважає, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною позбавлення її батьківських прав, а тому наявні всі підстави для поновлення батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 12.03.2024 відповідачем подано відзив на позов, в якому Хорошівська селищна рада як орган опіки та піклування заперечила щодо поновлення батьківських прав [PERSON] . Відзив мотивовано тим, що з 2014 року малолітню [PERSON] було поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина не мала належного догляду, мати вихованням дитини не займалася, не забезпечувала її елементарними необхідними засобами гігієни, належним харчуванням, одягом. З метою забезпечення прав дитини, через складні життєві обставини, зловживання матір`ю спиртними напоями [PERSON] з 22.05.2020 року було влаштовано в сім`ю патронатного вихователя. Патронатний вихователь допоміг матері пролікуватись і мінімізувати складні життєві обставини. 22.11.2020 року дівчинку було повернуто в біологічну родину і знято з обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку із зміною місця проживання. З листопада 2020 по вересень 2022 років родина [PERSON] проживала в Пулинській громаді, де [PERSON] знову знаходилась на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. З моменту повернення в Хорошівську ТГ Ксенія Пивовар почала зловживати спиртними напоями, ніде не працювала, не створила належні умови для розвитку, навчання та виховання своєї дитини. За ініціативи служби у справах дітей Хорошівської селищної ради з 01.11.2022 по 05.04.2023 р. [PERSON] навчалася в Радомишльській санаторній школі, так як має проблеми із здоров`ям та не була залучена до навчання. Мати забирала дочку додому тільки на канікули, але нею не займалася, не лікувала. Після весняних канікул, дитина потребувала негайного обстеження та лікування у кардіолога, однак мати не відвезла дитину на обстеження. Тому, з 06.04.2023 року [PERSON] було влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . За час перебування дитини у родині патронатного вихователя мати відвідала доньку лише один раз. Життям та здоров`ям дитини практично не цікавилася. Позивач за місцем проживанняна характеризується незадовільно, остання неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень. Після позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 12.01.2024 року № 1 останній надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а 08.02.2024 дитину влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю [PERSON] . На даний час [PERSON] не працевлаштована, постійного доходу не має, власне житло, яке було б придатне для проживання її з дитиною, відсутнє. [PERSON] проживає в будинку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги повністю, з підстав, зазначених у позовній заяві. Також повідомила, що одружилася з [PERSON] , проживає в його будинку, де створені належні умови для життя і розвитку дитини. [PERSON] близько 3-х місяців проживала в сім`ї [PERSON] . В цей час вона разом з [PERSON] систематично, приблизно двічі на тиждень, провідувала дитину, купувала їй солодощі, іграшки, передавала гроші, придбала мобільний телефон. Окрім цього, спілкувалася з дочкою по телефону, провідувала її в школі. Однак, після того, як [PERSON] влаштували у сім`ю [PERSON] , остання перешкоджає їй бачитись та спілкуватись з дитиною. В судовому засіданні також з`ясовано у позивача, що вона аліменти на утримання [PERSON] , які визначені заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.11.2023, не сплачувала, хоча про судове рішення їй було відомо. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог, підтримавши доводи, викладені у відзиві на позов та висновку органу опіки та піклування стосовно недоцільності поновлення батьківських прав. Крім цього зазначила, що позивач не працевлаштована, не має власного житла, вихованням та утриманням [PERSON] не займається, за останні 4 місяці майже не бачилась з дитиною, до школи приходила лише кілька разів, вже після звернення до суду з даним позовом. [PERSON] проживає без реєстрації у домоволодінні свого чоловіка, де створені належні умови для життя дитини. У [PERSON] склалися гарні стосунки в сім`ї [PERSON] Малолітня [PERSON] не виявляє бажання повернутися до матері та спілкуватися з вітчимом. Третя особа [PERSON] в суді повідомила, що [PERSON] проживає в її сім`ї з початку лютого 2024 року, в родині склалися дружні стосунки, значна увага приділяється всебічному розвитку дитини. Жодних перешкод у спілкуванні [PERSON] з [PERSON] не чинить, дитина сама не бажає бачитись з матір`ю та повертатись в її сім`ю, про що неодноразово говорила. Був випадок, коли приїхала [PERSON] , щоб побачитись з дочкою, проте, [PERSON] відмовилась виходити до неї. За останні 4 місяці позивач провідувала [PERSON] лише тричі. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що одружений з [PERSON] , познайомився з нею в жовтні 2023 року, спільно проживають у будинку, в якому створені всі умови для життя сім`ї з дитиною, домоволодіння належить йому на праві власності. В період проживання [PERSON] в сім`ї [PERSON] він разом з позивачем щотижня відвідували дитину, придбали їй телефон, передавали інші подарунки. Між [PERSON] та її донькою склалися гарні стосунки, позивач бажає надалі опікуватись нею, а [PERSON] , у свою чергу, теж хоче повернутися до мами. Після того, як малолітню [PERSON] влаштували у родину [PERSON] , то остання менше дозволяла спілкуватися з дитиною, обґрунтовуючи це тим, що дочка не бажає бачитись з матір`ю. Тому, з дружиною приходили до школи та церкви, щоб побачити дитину. Крім цього, повідомив, що він має достатній дохід та умови для матеріального забезпечення [PERSON] на належному рівні, а також її розвитку. Він бажає приймати участь у вихованні дитини, налагодив з нею зв`язок. Зазначив, що [PERSON] після позбавлення її батьківських прав стала на шлях виправлення, охарактеризував її виключно з позитивної сторони. Свідок [PERSON] суду повідомила, що проживає по сусідству з [PERSON] . Останній з грудня 2023 року почав жити з [PERSON] , в них склалися гарні сімейні стосунки. Вони не порушують громадський порядок, не зловживають алкольними напоями. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є патронатним виховатилем, в період з 15 вересня 2023 року до 08 лютого 2024 року [PERSON] проживала в її сім`ї, відвідувала школу. [PERSON] вперше зателефонувала через тиждень та пообіцяла [PERSON], що скоро приїде, однак, не виконала обіцянку. Дитина розчарувалась та вже не хотіла, щоб мати приїжджала. 21.11.2023 [PERSON] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] відвідала дочку, після чого почали її періодично провідувати, давали солодощі, гроші, придбали телефон, за який [PERSON] віддала частину коштів (1700,00 грн). Крім того, свідок повідомила, що при розмові зі [PERSON] остання повідомила, що бажає жити в сім`ї [PERSON] . Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані докази, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.сп.6). Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.11.2023 задоволено позовні вимоги органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради до [PERSON] , а саме: позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а також вирішено стягувати з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.07.2023 року і до повноліття дитини. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що з 22.05.2020 року малолітню [PERSON] , [INFO] , як дитину, що перебуває в складних життєвих обставинах, влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] на термін по 22 серпня 2020 року. 11.10.2022 року малолітню [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, так як вона проживає в сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. В період з 06.04.2023 року по 05.07.2023 року [PERSON] на тимчасовий догляд та виховання влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , на період подолання або мінімізації матір`ю складних життєвих обставин. [PERSON] 11.07.2022, 12.07.2022, 24.08.2022, 13.04.2023, 07.11.2022, 05.05.2023, 23.05.2023, 11.06.2023 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.176, ст.177, ч.1 ст.178, ч.2 ст.178, ч.1 ст. 184, ч.2 ст. 184 КУпАП, у тому числі за неналежне виконання батьківських обов`язків. Судом було встановлено, що [PERSON] ухилялася від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини [PERSON] , не вживала будь-яких заходів, щоб створити належні умови для її виховання та проживання, дитина з нею не проживала, відповідач протягом тривалого часу дитину матеріально не забезпечувала, її здоров`ям та моральним і розумовим розвитком не опікувалася, при цьому будь-яких об`єктивних перешкод для виконання таких обов`язків у відповідача не було, що свідчить про свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками. У відповідності з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з характеристикою Хорошівської селищної ради від 16.02.2024 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . За час проживання на території старостинського округу зарекомендувала себе з негативної сторони та була позбавлена батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Вона безробітна, на обліку Хорошівського управління Житомирської філії ОЦЗ не перебуває, державних соціальних виплат та пенсій не отримує. Власного житла, придатного для проживання, не має, наразі проживає у с. Човнова у будинку [PERSON] (а.сп.15). [PERSON] отримує пенсію за вислугу років у розмірі 10943,10 гривень, про що свідчить довідка з автоматизованої системи розрахунку пенсії (а.сп.20). [PERSON] не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога, відповідно до відомостей, наданих КНП «Хорошівська лікарня» Хорошівської селищної ради (а.сп. 16). У лютому 2024 року державним виконавцем Хорошівського ВДВС у Житомирському районі закінчено виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] штрафу та судового збору, у зв`язку з повним виконанням. Зазначене підтверджується копіями постанов державного виконавця (а.сп. 17-19). Вирішуючи питання щодо можливого поновлення батьківських прав, суд враховує наступне. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс 18). Статтею 169 СК України визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Позбавлення батьківських прав має безстроковий характер. Хоча сімейні правовідносини в цьому випадку припиняються, закон дозволяє можливість поновлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, спонукається тим самим до виправлення. Зв`язки її з дитиною не припиняються, вона може прохати про побачення з дитиною, зобов`язана утримувати її. Прохання батьків, позбавлених батьківських прав, про поновлення батьківських прав має бути підтверджено такою їх поведінкою та способу життя, які б свідчили про те, що відбуваються істотні зміни, щоб суд міг особисто упевнитися, що той з батьків, якого він позбавляв батьківських прав, став іншою людиною, з іншими поглядами на батьківські права та обов`язки, що він може стати або став взірцем для своєї дитини. При поновленні батьківських прав перш за все слід суворо дотримуватися принципу охорони інтересів дитини, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в інтересах дитини, які заслуговують на увагу. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена і усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. У разі відмови в задоволенні позову про поновлення батьківських прав повторно звернутися до суду з таким позовом можна лише через один рік із часу набрання відповідним рішенням суду законної сили. Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави- учасниці визнають право кожної дитини ва рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, але це право не є абсолютним. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді спорів щодо поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 28.03.2024 орган опіки та піклування вважає за доцільне відмовити [PERSON] у поновленні батьківських прав відносно її дитини [PERSON] . У висновку зазначено, що після набуття [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] декілька разів відвідувала доньку, проте дівчинка не виявляла активності, прихильності до матері. Із характеристики Хорошівського ліцею №1 слідує, що [PERSON] повернулася на навчання в ліцей 12.04.2023 року, в кінці навчального року була залишена на повторний курс та переведена на інклюзивну форму навчання. Патронатні вихователі та нині прийомні батьки підтримують тісний зв`язок з класним керівником та асистентом вчителя, турбуються про дитину, допомагають їй у навчанні, дбають про її здоров`я. Дівчинка забезпечена всім необхідним для її розвитку. Однак, мама дитини [PERSON] жодного разу не з`являлася до навчального закладу і не виявляла своєї зацікавленості станом навчання своєї дитини та її потребами. Наразі дитина почуває себе безпечно, комфортно в прийомній родині, має сімейний затишок, любов, піклування. Під час спілкування зі [PERSON], у присутності прийомних батьків, встановлено, що дівчинка не виявляє бажання повертатися до біологічної мами, уникає розмови про її, не хоче з нею спілкуватися, пасивно відноситься до [PERSON] та співмешканця. У дитини склалися гарні родинні стосунки зі всіма членами родини [PERSON]. Біологічна мати не в повній мірі змінила погляд на батьківські права та обов`язки, не стала гарним прикладом, взірцем для своєї доньки. Орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради дійшов висновку про те, що поновлення [PERSON] у батьківських правах на даному етапі не відповідає інтересам дитини і не є достатніми для підтвердження виправлення своєї поведінки. В ході судового розгляду справи судом, враховуючи вік дитини та її емоційний стан, доручено органу опіки та піклування за участі їх представника, а також психолога та педагога з`ясувати в максимально комфортних та антистресових умовах думку дитини [PERSON] щодо можливого поновлення батьківських прав [PERSON] та її повернення до матері. Згідно з характеристикою, складеною 18.04.2024 практичним психологом Хорошівського ліцею №2, ним в присутності начальника служби у справах дітей Семеній Олени Іванівни та класного керівника [PERSON] було проведено діагностику дитини [PERSON] та з`ясовано її думку. Під час спілкування з дівчинкою були створені комфортні умови. В характеристиці зазначено, що [PERSON] справляє враження замкнутої дитини. Дівчинка важко йде на контакт, неохоче виконує завдання. Для з`ясування особливостей сімейних взаємин було використано методику «Малюнок сім`ї». Отримавши завдання намалювати свою родину, дівчинка малює всіх членів прийомної родини, в якій на даний час перебуває. З захопленням розповідає про час проведений разом, про кожного члена родини [PERSON] . Говорить про прийомну родину, як про свою власну. На прямі питання відповідає, що хоче залишитись в цій родині. При згадуванні про біологічну родину, [PERSON] відмовляється малювати маму. Дівчинка не хоче проживати з мамою, відмовляється від жодних контактів з нею. Не хоче навіть говорити про маму, при цьому в дівчинки з`являється тривожність. Це свідчить про проблеми у відносинах доньки з мамою. При дослідженні емоційно-особистісної сфери було виявлено високий рівень тривожності. [PERSON] потребує подальшого супроводу психолога. Судом в ході судового розгляду встановлено, що у позивача на даний час змінилися умови її життя в бік покращення: вона одружилася, проживає з чоловіком, де створені належні умови для сім`ї. Її чоловік має можливість утримувати малолітню [PERSON] . [PERSON] намагається більше спілкуватися з дитиною, проявляє відповідну ініціативу. Разом з цим, позивач не працевлаштована, офіційного доходу та власного житла не має, жодного разу не сплачувала аліменти на утримання дочки. Як повідомила позивач, вона одружилася з [PERSON] на початку квітня 2024 року. Також суд зобов`язаний враховувати думку дитини при вирішенні питання про поновлення батьківських прав. Так, малолітня [PERSON] на даний час бажає залишитись в сім`ї [PERSON] , в якій вона проживає та куди вона неодноразово була влаштована органом опіки та піклування у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Наразі дитина почуває себе комфортно в прийомній родині, має сімейний затишок та належне піклування. У дитини склалися гарні родинні стосунки зі всіма членами родини [PERSON] . Дитина не хоче наразі повертатися до мами та спілкуватися з нею. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що поновлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] не відповідатиме найкращим інтересам дитини та не сприятиме її розвитку у спокійному та стійкому середовищі. За вищевикладених обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed