Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У лютому 2024 року позивач в особі свого представника - адвоката Шульги Г.Ю. звернувся через систему «Електронний суд» з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним і [PERSON] , 06 вересня 2013 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 639. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Влітку 2023 року шлюбні відносини між ними погіршилися, втрачено взаєморозуміння та почуття любові. Наприкінці 2023 року остаточно припинили шлюбні відносини, почали проживати окремо, спільне господарство не ведеться. За цих підстав просить шлюб між ним і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у своїй заяві просила розглядати справу без їх участі, а у разі визнання відповідачем позовних вимог повернути 50 відсотків сплаченого судового збору позивачу. До початку судового розгляду відповідач надала заяву про визнання позову, в якій просить справу розглянути без її участі та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено,\~що 06 вересня 2013 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був\~зареєстрований шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 639 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] . З позовної заяви вбачається, що в 2023 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.\~\~ Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач у своїй заяві просила залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, а тому після розірвання шлюбу прізвище дружині слід залишити « [PERSON] » При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Статтею 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлений порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову. Так, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з урахуванням визнання відповідачем заявлених до неї позовних вимог до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачу з державного бюджету половину сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved