Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач, [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 0,1 га, у межах згідно з планом, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5322483209:09:003:0072, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,58 га, у межах згідно з планом, яка передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5322483209:09:003:0073, що знаходиться в [ADDRESS] ; житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртової О.С. із відповідною заявою. 14 червня 2023 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртовою О.С., позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Водночас, постановою від 14 червня 2023 року державний нотаріус Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртова О.С. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого [INFO] батька, [PERSON] , на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями не зареєстровано. Як вбачається з довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/1446 від 06.04.2023 року за даними архівного обліку, станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. У зв`язку із неможливістю оформити спадкові права на будинок, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року відкрито провадження у справі №536/1275/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Зобов`язано Третю кременчуцьку\~державну нотаріальну\~конторунадати\~до Кременчуцького\~районного суду\~Полтавської області\~належним чином\~засвідчену копію\~спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . 18 серпня 2023 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла копія спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] 27 грудня 2023 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Другу Кременчуцьку державну нотаріальну контору. 08 лютого 2024 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі №536/1275/23 та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Шулік О.Й. у судове засідання не з`явилися, представник надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Омельницька сільська рада Кременчуцького району Полтавської області свого представника у судове засідання не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направили, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Згідно із довідкою виданою виконкомом Омельницької сільської ради в тім, що згідно свідоцтва про право власності №21 від 29.11.2000 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Омельницької сільської ради №133 від 29.11.2000 року та запису в погосподарській книзі Омельницької сільської ради за №330 за померлою [INFO] [PERSON] , значиться житловий будинок 1947 року забудови та господарські будівлі, що знаходиться в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,68 га, яка належить померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно із частиною 4 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як роз`яснено у пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Також судом\~установлено,\~що позивач, [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За даними довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/1446 від 06.04.2023 року за даними архівного обліку, станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртової О.С. із відповідною заявою. Варто зазначити, що в матеріалах справи наявні свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртовою О. С. про те, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] , який отримав спадщину, що складається із земельної ділянки площею 0,1 га, у межах згідно з планом, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5322483209:09:003:0072, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,58 га, у межах згідно з планом, яка передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5322483209:09:003:0073, що знаходиться в [ADDRESS] . Водночас, постановою від 14 червня 2023 року державний нотаріус Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртова О.С. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого [INFO] батька, [PERSON] , на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями не зареєстровано. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини 1 статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 Цивільного кодексу України). З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18; від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18; від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18; від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі №570/997/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини 1 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З урахуванням викладеного, після смерті [PERSON] у позивача [PERSON] виникло право на прийняття спадщини за законом, яке ним реалізовано у встановленому законом порядку шляхом подання заяви про прийняття спадщини державному нотаріусу та заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, позивач позбавлений можливості оформити належним чином свої права на об`єкт нерухомого майна, який, як встановлено судом входить до спадкової маси, оскільки за життя спадкодавцем не було у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на такий об`єкт. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги той факт, що судом достовірно встановлено факт належності спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності спірного житлового будинку з господарськими будівлями, спадкоємець [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після померлого батька, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спірний об`єкт спадкового майна, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved