Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, укладеного 17 грудня 2005 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 102. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, внаслідок протилежних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Оскільки вони з відповідачем абсолютно різні люди за складом характеру, не змогли поновити взаєморозуміння, що призвело до повного відчуження один від одного. Обстановка в сім`ї стала нервовою та напруженою. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інгересами. Почуття любові та поваги один до одного втрачено. Фактично, сім`я припинила своє існування, подальше сумісне життя та збереження сім`ї - неможливе. Крім того, подальше перебування у шлюбі суперечитиме інтересам дітей та позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року провадження у\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] про\~розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення до 20.04.2024. Ухвалою Ленінського районного\~суду м.\~Харкова від\~22\~квітня 2024\~року відновлено\~провадження у\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] про розірвання шлюбу та здійснено перехід зі спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що сторони не примирилися, тому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за місцем реєстрації. Подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити та розірвати шлюб укладений між нею та позивачем. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 17 грудня 2005 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 102. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17.12.2005 серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та доньку - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно\~ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved