Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління юстиції про зняття арешту з майна. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Полтавської області Новицькою О.В. заведена спадкова справа за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Проте позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна №362809861 від 23.01.2024 року виявлено запис про обтяження: заборона на нерухоме майно на підставі ухвали Чутівського районного суду Полтавської області від 29.04.1991 року. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на спадкове майно, зокрема будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , має обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1745389, підстава обтяження - ухвала б/н від 29.04.1991 року, Чутівський місцевий суд. Також відомості Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містять ще один тип обтяження стосовно вказаного будинку - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11600345. Підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження, 28635745, 12.09.2011, ВДВС Чутівського РУЮ головний державний виконавець Горбань І.І., ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області у справі №2-292/11, провадження №2-зз/550/3/18 від 20.09.2018 року вказане обтяження скасовано. Вказані обставини перешкоджають позивачу оформити спадкові права на майно, що залишилося після смерті батька. Враховуючи викладене, позивач просила суд задовольнити позовні вимоги та зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, що належало на праві власності померлому [INFO] [PERSON] в тому числі належного йому на праві власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник позивача, адвокат Понятенко А.Й. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається зокрема із жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , (Свідоцтво про право власності на жилий будинок), право на яку має спадкоємець за законом [PERSON] (а.с.19). Згідно листа приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, [PERSON] від 30.08.2022 року №02-14/134 вбачається, що 18.06.2020 року заведена спадкова справа за №78/2020 після померлого [INFO] [PERSON] , а позивач [PERSON] є спадкоємцем, згідно поданої заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60600995 від 18.06.2020, [PERSON] значиться спадкодавцем у заведеній спадковій справі за №78 заведеної 18.06.2020 року (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Новицької О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №45/02-31 від 13.03.2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно (а.с.10). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №362809861 від 23.01.2024, вбачається, що на все нерухоме майно належне [PERSON] , на підставі ухвали б/н від 29.04.1991 року Чутівського місцевого суду та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 28635745, 12.09.2011 ВДВС Чутівського РУЮ, головний державний виконавець Горбань І.І. на будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт (а.с.14). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст.391 ЦК України передбачене право особи вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Разом з цим, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності відкритого виконавчого провадження, майнових претензій з боку стягувача та смерті боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Положеннями ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). На сьогодні позивач має намір оформити свої спадкові права на майно, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме позбавлена можливості оформити спадкові права на жилий будинок, який належав її померлому батьку на праві власності. Даних чи відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна вказаного в позовній заяві, наявні матеріали справи не містять, стороною відповідача суду надано не було. Виконавче провадження на даний час завершено, в зв`язку з чим підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту з майна. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved