Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою, яку мотивує тим, що 06.02.2010 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька - [PERSON] . Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Позивач зазначає, що подружнє життя у них не склалося і 07.12.2022 року рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області шлюб розірвано. Донька, [PERSON] , після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачем, що підтверджується письмовими показами свідків. Після розлучення відповідач - [PERSON] з сім`єю не проживає, додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. За останній період відповідач жодного разу не купувала навіть підручники чи канцелярські засоби дитині до школи. Від оплати лікування доньки відповідач теж відмовилася. Вказує, що самостійно приймає участь у вихованні дитини та вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з ним. Від сусідів його колишньої дружини [PERSON] дізнався, що в останній час вона постійно перебуває за кордоном, можливо і створила нову сім`ю. У зв`язку з цим, вважаю за необхідне врегулювати питання стосовно місця проживання неповнолітньої дитини. Також позивач зазначає, що має постійну роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до доньки, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, стан здоров`я дозволяє піклуватися про дитину. За таких обставин, позивач просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ) разом з ним та залишити на повному утриманні, самостійному вихованні та проживанні доньки біля батька - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] адвокат Буташ М.М. в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала суду нотаріально-посвідчену заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю та просила такі задоволити. Представник органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому Шатров В., в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Підтримав позовні вимоги позивача в межах висновку Органу опіки та піклування, копію якого долучено до матеріалів справи. Просив максимально врахувати інтереси дитини. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви зокрема, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06.02.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району, про що зроблено відповідний актовий запис №9, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00043662781 від 20.02.2024 року. Від даного шлюбу у сторін народилася спільна донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського міського управління юстиції. Відповідно до рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 07.12.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Встановлено, що з моменту розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] з сім`єю не проживає, додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні встановлено, що батько дитини гр. [PERSON] , [INFO] ,, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою проживає його донька - [PERSON] , [INFO] . Все це підтверджується Актом обстеження умов проживання від 11.04.2024 року та Актом оцінки потреб сім`ї/особи від 11.04.2024 року №271. З висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що Акт обстеження, складений 11.04.2024 року за адресою: [ADDRESS] , вказує на те, що умови проживання в трикімнатній квартирі добрі. Помешкання складається з 3-х житлових кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати. Санітарно-гігієнічний стан квартири знаходиться на належному рівні. В квартирі є всі комунальні зручності (світло, вода, газ) та автономне опалення. Житло облаштовано сучасними меблями т побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини в квартирі створено належні умови. Для дівчинки облаштовано окрему кімнату, в якій є спальне місце, стіл для навчання, шафа для одягу, шкільне приладдя. Стосунки, традиції сім`ї доброзичливі, традиційні. В результаті бесіди з батьком дитини з`ясовано, що він має намір визначити місце проживання своєї доньки разом із собою. З його слів, з 2022 року донька проживає разом з ним, а мама дитини проживає окремо, не спілкується з донькою та матеріально не допомагає. Відповідно до Акту оцінки потреб 11.04.2024 року № 271 складеного працівником Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради батьківський потенціал батька дитини [PERSON] знаходиться на належному рівні. [PERSON] , є матеріально забезпеченим. З 21.09.2020 року вій працює на посаді кухаря в кафе-маркет «Маринад», що підтверджується копією трудової книжки. По місцю роботи він характеризується позитивно, про що свідчить копія характеристики від 08.02.2024 року. Згідно характеристики, за час перебування на даній посаді батько дитини зарекомендував себе як фахівець. У своїй практиці враховує особливості громадян як дорослого так і молодшого віку із особливими можливостями здоров`я, вміє вирішувати конфліктні ситуації у кафе. Бере участь у громадському житті колективу. У колективі, із яким безпосередньо працює, користується повагою. У спілкуванні рівний і скромний. Порушень техніки безпеки та трудового розпорядку не допускає. Користується авторитетом серед колег, клієнтів. У відповідності з копіями консультаційних висновків Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей»1 Закарпатської обласної ради від 11.12.2023 року у батька дитини [PERSON] ознак психічних та наркологічних захворювань не виявлено. З дослідженої в судовому засіданні довідки ТОВ «Превенція» №14 від 01.02.2024 року встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , стоїть на обліку в даному медичному закладі у лікаря [PERSON] . На щеплення, лікування з приводу хвороб приходить тільки з батьком. Профілактичний огляд проходить теж в присутності батька. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учениці 2-А класу [PERSON] , 17.12.2015 рип, від 15.01.2024 року, вона навчається в Ужгородському ліцеї № 3 з першого класу починаючи з 2022 року. Дівчина відвідує школу із задоволенням, старанно навчається. До навчання ставиться відповідально і зацікавлено. На уроках уважна, вміє працювати самостійно, завжди виконує домашні завдання. [PERSON] бере участь у позакласних заходах, поїздках, відвідує екскурсії тощо. Дівчина здібна, цілеспрямована, допитлива, товариська, не конфліктна, стримана, завжди дотримується правил поведінки. [PERSON] підтримує дружні стосунки з усіма учнями. Дитина регулярно відвідує заняття в школі. Дівчина охайна, доглянута. Поведінка учениці адекватна, негативних емоцій та спалахів не спостерігається, дівчина врівноважена, спокійна у спілкуванні з вчителями та однокласниками За результатами проведених психодіагностичних досліджень, спостережень за діяльністю та в процесі спілкування з дитиною було виявлено, що стан емоційно-вольової сфери адекватний, стабільний; у дитини відсутня тривожність: фігура тата є значимою, присутні ознаки емоційної близькості з ним (відсутня фігура мами, що, можливо, свідчить про її малозначущість, або про негативні емоції щодо неї). Наявна сімейна ситуація не викликає у дівчини тривоги, пригніченості, потреба у спілкуванні задоволена у достатній мірі. Згідно копії заяв [PERSON] (дідусь дитини по лінії батька), [PERSON] (сусід), [PERSON] (сусідка) та [PERSON] (хрещений батько дитини) від 09.02.2024 року, останні підтверджують факт проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Разом з тим, вони зауважують, що мати дівчинки не проживає разом з ними, також не бачили, щоб вона навіть навідувала доньку. Батьком створено належні умови для виховання та розвитку дитини. Донька завжди доглянута, ввічлива та радісна поряд з батьком. З дослідженої в судовому засіданні нотаріально-посвідченої заяви матері [PERSON] встановлено, що остання часто перебуває за кордоном, дитиною не займається, через надмірну зайнятість протягом останніх 3 (трьох) років. Позов батька щодо визначення місця проживання доньки разом з ним, мати дитини підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відтак, звернення до суду з даним позовом відповідає принципам цивільно-процесуального закону та правом сторони в даному випадку на вирішення спору шляхом визначення місця проживання дитини, з огляду на фактичні обставини у даних правовідносинах. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ?від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому суд зауважує, що відповідачка [PERSON] не обмежена у можливості реалізації належного їй права на спілкування із донькою, вирішивши питання про встановлення порядку участі матері у її вихованні. Розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини та визначення місця проживання її з батьком не впливатиме на взаємовідносини матері з донькою, оскільки таке визначення місця проживання дитини, не позбавляє матір батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини. В даному випадку суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 19.04.2024 року за №319/17/02-14, як належний доказ по справі. Водночас мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та її розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц. Отже, вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм є моральні якості матері та батька як вихователів. Моральними якостями, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, є, зокрема, зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків, притягнення до судової чи адміністративної відповідальності. З огляду на вищенаведені фактичні обставини справи та з урахуванням позиції сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення в частині визначення проживання дитини разом з батьком. Що стосується вимоги позивача про залишення доньки на повному утриманні та самостійному вихованні біля батька, то суд вважає, що така задоволенню не підлягає, оскільки мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved