Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

29.08.2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.10.2018 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 27. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сім`ю та ведення спільного господарства та з 2022 року не підтримують сімейних відносин. Також, за домовленістю сторін донька залишилася проживати разом із відповідачкою та питання утримання доньки між ними врегульовано, а саме 24.02.2023 Оратівським районним судом Вінницької області винесено судовий наказ у справі № 141/118/23 про стягнення з позивача аліментів у розмірі частки його заробітку (доходу) на користь відповідачки. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 31.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 141/621/23 та призначено розгляд справи на 03.10.2023. 03.10.2023 ухвалою суду провадження у справі № 141/621/23 зупинено на час, наданий судом для примирення подружжю терміном до 03 квітня 2024, у зв`язку із задоволенням заяви відповідачки [PERSON] від 03.10.2023 про надання терміну для примирення. Ухвалою суду від 04.04.2024 поновлено провадження у цивільній справі № 141/621/23 та призначено справу до розгляду на 23.04.2024. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 23.04.2024 не з`явився. При цьому, 12.04.2024 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Олійника А.М. про розгляд справи без участі позивача та його представника, згідно якої позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась про час, день та місце розгляду справи шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак в судове засідання 23.04.2024 не з`явилась, відзив на позов не подала, причини поважності неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішені питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідачки суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 31.08.2023, також ухвалою суду від 03.10.2023 провадження по справі було зупинено на шість місяців для примирення подружжя, строки для подання заяв по суті справи, визначених статтями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 31.08.2023 відповідачкою подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З огляду на вказані фактичні обставин справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/621/23 за відсутності відповідачки, оскільки подальше відкладення розгляду даної справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , 19.10.2018 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 27. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2019, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до судового наказу від 24.02.2023 у справі №141/118/23, виданого Оратівським районним судом Вінницької області, із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони мають різні погляди на життя та між ними відсутнє взаєморозуміння, тому позивач вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені та шлюб носить лише формальний характер, наданий судом строк подружжю для примирення позитивних результатів не дав, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно частин 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved