Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

16 серпня 2023 року Дружківський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставної та надлишково виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] находилась на обліку в Дружківському міському центрі зайнятості з 26.08.22 року по 23.11.22 року. За даними Реєстру застрахованих осіб було виявлено факт отримання [PERSON] державної допомоги з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю з 05.11.2013 року по теперішній час, про що відповідач не повідомила про цей факт центр зайнятості у відповідності до чинного законодавства України. Наказом Дружківського міського центру зайнятості від 31.01.2023 року припинено реєстрацію [PERSON] як безробітної у зв?язку з встановленням факту подання безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації відповідно до абзацу 18 пп 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №792 від 19.09.2018 року. Даний Порядок втратив чинність 10.05.2023 року. З 10.05.2023 року набрав чинності Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №446 від 30.03.2023року. Відповідно до абзацу 17 пункту 32 вказаного порядку підлягає припиненню реєстрація як безробітної у зв?язку з встановленням факту подання безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. За період з 26.08.2022 року по 26.01.2023 року [PERSON] було зайво нараховано та сплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 17 287,20 грн. 31.01.2023 року директором Дружківського міського центру зайнятості видано наказ щодо відшкодування гр. [PERSON] зайво виплаченої їй допомоги по безробіттю. Втім відповідачем кошти не повернуто. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Дружківського міського центру зайнятості 17\~287,20грн. (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн. 20 коп.) як безпідставно та надлишково виплачену матеріальну допомогу по безробіттю на розрахунковий рахунок р/р [NUMBER] МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ. Отримувач: Дружківський міський центр зайнятості. З зазначенням «повернення допомоги по безробіттю», а також суму судових витрат у розмірі 2\~684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2023 року справу передано на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023 року, матеріали цивільної справи передано у провадження судді Дружківського міського суду Донецької області Худіної О.О. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалами Дружківського міського суду Донецької області від 11 грудня 2023 року, 22 січня 2024 року, 28 лютого 2024 року, 21 березня 2024 року підготовче судове засідання відкладалось у зв`язку з клопотанням представника відповідача. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 квітня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, в матеріалах справи від представника позивача [PERSON] є заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Розглянувши подані сторонами докази в їх сукупності з точки зору допустимості, належності, об`єктивності, суд при ухваленні рішення виходить з такого. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», далі- Закон, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, Частиною 2 статті 15 Закону метою державної політики у сфері зайнятості населення, зокрема є, забезпечення соціального захисту осіб у разі настання безробіття. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах є юридичними особами публічного права. До сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть належати підприємства, установи та організації. Судом встановлено, що відповідно до персональної картки №051722082600006 відповідач [PERSON] , [INFO] з 26.08.2022 року з находилась на обліку в Дружківському міському центрі зайнятості.(а.с.4) Згідно витягів з наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК № 051722082600006 наказом № НТ220826 від 26.08.2022 відповідачці був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю.(а.с.5) Відповідно до Акту №1 про розслідування страхових випадків та обгрунтуваності виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» розслідування встановлено, що [PERSON] звернулася до Дружківського міського центру зайнятості з метою пошуку роботи та подала заяву про надання статусу безробітного. Відповідно частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON] призначено статус безробітного з 26.08.2022 р. За даними Реєстру застрахованих осіб було виявлено факт отримання [PERSON] соціальної допомоги. В результаті проведення розслідування страхового випадку виявлений факт підтвердився (довідка УСЗН Костянтинівської міської ради від 26.01.2023 № 01-20-260-11). та факт зайво виплачених коштів допомоги по безробіттю [PERSON] за період 26.08.2022 по 26.01.2023 року у сумі 17\~287,20 грн.(а.с.9) Згідно з наказом директора Дружківського міського центру зайнятості №14/01-42-23 від 31.01.2023 прийнято рішення щодо відшкодування гр. [PERSON] зайво виплаченої їй допомоги по безробіттю.(а.с.8) Суд при ухваленні рішення виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього\~Закону,\~Закону України «Про зайнятість населення»\~та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законом, та можливості добровільного страхування у випадках, передбачених законом. Частиною 1\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~передбачено встановлення статусу безробітного, а саме статус зареєстрованого безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). Згідно з ч. 3\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. За ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття»\~виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до\~статті 45 Закону України «Про зайнятість населення». Як зазначено у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: 8) встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; Аналогічно абзацами 14 та підпункту 18 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19.09.2018 року № 792 Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного: 1) з дня: досягнення зареєстрованим безробітним встановленого статтею 26\~Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років; встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Верховний Суд України в постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-20а-15 дійшов до висновку про те, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що фонд має право: стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно з ч. 2, 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в редакції на момент виникнення спірних правовідносин застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, умовою стягнення виплаченого забезпечення є умисне невиконання застрахованою особою своїх обов`язків та зловживання ними. Відтак, позивач повинен довести вину відповідачки у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме подання нею недостовірних даних. Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 802/1206/17-а та від 24.04.2019 у справі № 757/17820/17-ц (провадження № 61-45759св18). Вищевказане узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження №61-33727св18). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Таким чином, оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернула допомоги по безробіттю, то суд приходить до переконання, що у відповідності до норм чинного законодавства, [PERSON] повинна повернути державі надмірно виплачену грошову допомогу у розмірі 17\~287,20 грн. оскільки дана допомога була безпідставно призначена Дружківським міським центром зайнятості Робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття внаслідок не надання відомостей про отримання державної допомоги з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , з 05.11.2013 по 04.01.2023 року(з 05.01.2023 року допомогу подовжено автоматично на період дії воєнного стану). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2\~684 грн. 00 коп. (а.с.18). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved