Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом [PERSON] ,\~третя особа:\~Комунальне некомерційне\~підприємство «Третя\~Черкаська міська\~лікарня швидкої\~медичної допомоги»\~Черкаської міської\~ради,\~про відшкодування\~витрат на\~лікування осіб,\~які потерпіли\~від злочину,\~посилаючись на\~те,\~що вироком\~Придніпровського районного\~суду міста\~Черкаси від\~24.10.2023\~у справі\~№711/3479/23,\~який набрав\~законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 122 КК України\~та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , [INFO] близько 16 години 20 хвилин, перебуваючи поряд із автомобільною стоянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у ході конфлікту , який виник раптово на грунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] , [INFO] один удар кулаком в область скроні, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна скроневої ділянки голови ліворуч, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/430 від 24.05.2023р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого правою рукою [PERSON] обхватив шию потерпілого, затиснувши її в районі ліктьового згину правої руки, а правою ногою захватив ліву ногу [PERSON] в області коліна і нижче, після чого [PERSON] різко випрямив праву ногу, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді травми лівого колінного суглобу та лівої гомілки з закритими переломами обох кісток гомілки, крововиливом м`яких тканин гомілки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/430 від 24.05.2023р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Вказаними діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради 22 ліжко-дні з 07.05.2023р. по 29.05.2023р.. Згідно довідки, наданої КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, на його лікування витрачено 29\~980 грн. 72 коп. Отже своїми протиправними діями [PERSON] завдав державі майнової шкоди на загальну суму 29\~980 грн. 72 коп. Позовні вимоги підтверджуються доказами, наданими КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, а саме довідками з розрахунками витрат на медичне лікування потерпілого [PERSON] . Таким чином, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.10.2023 у справі №711/3479/23, підтверджено факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 122 КК України. Згідно листів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради та Черкаської міської ради, кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] необхідно зараховувати до місцевого бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку № 545, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.\~Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначаються на підставі даних лікувального закладу. Розрахунок на відшкодування витрат за лікування проведено відповідно до Порядку, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993р. за стаціонарне лікування за фактичні витрати, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених хворим. Відповідно до п. 3 Порядку № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти згідно з п. 4\~Порядку № 545 зараховуються до відповідного (державного чи місцевого) бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий. При цьому, жодних винятків щодо застосування цієї норми чинним законодавством не передбачено. Враховуючи те, що саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній лікувався у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» і наявна вина [PERSON] , а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в невідшкодуванні відповідачем коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, внаслідок чого до бюджету не надійшли кошти в сумі 29 980 грн. 72 коп. Згідно Статуту КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 25.02.2021р. №4-10, Статуту КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Засновником Підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. Заклад фінансується з місцевого бюджету, заснований на майні спільної власності територіальних громад, створений з метою забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг. Так, предметом позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що свідчить про порушення економічних інтересів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, що ускладнює належну реалізацію нею функцій держави щодо державної політики в галузі охорони здоров`я, оскільки кошти, виділені з бюджету на вказані цілі, залишаються до цього часу не відшкодовані в судовому порядку, що згідно зі\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~потребує втручання органів прокуратури шляхом подання позовної заяви. Ненадходження коштів до відповідних бюджетів призводить до порушень діяльності зазначених лікувальних закладів щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Приймаючи до уваги те, що витрати на лікування потерпілого в сумі 29 980 грн. 72 коп. були понесені КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», засновником якого є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради, та враховуючи положення\~статті 1191 ЦК України, згідно з якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому органом уповноваженим на виконання функцій держави та місцевого самоврядування у даних спірних правовідносинах, - є Черкаська міська рада. Незважаючи на факт завдання шкоди інтересам держави, Черкаською міською радою не вжито будь-яких заходів, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку. Цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлено та жодних дій щодо стягнення завданих державі збитків не вжито, що свідчить про неналежне здійснення наданих законом повноважень. Таким чином, порушення інтересів держави (національного, суспільного інтересу) відбулось внаслідок ігнорування відповідачем порядку відшкодування коштів на лікування особи, потерпілого від злочину, яке проведено за рахунок коштів комунального закладу та міського бюджету в цілому. Несвоєчасне надходження коштів ослаблює економічні основи місцевого самоврядування та медичного закладу, позбавляє можливості закладом здійснювати подальше використання коштів міського бюджету на реалізацію програм в сфері охорони здоров`я та надання медичної допомоги іншим хворим тощо. Невжиття Черкаською міською радою заходів цивільно-правового характеру до захисту цих інтересів є підставою для представництва інтересів держави в суді органами прокуратури. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, відповідно до ч. 4\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Черкаською окружною прокуратурою направлено лист на адресу Черкаської міської ради за №54/1-1361вих-24 від 08.03.2024. Так, згідно листа Черкаської міської ради від 15.03.2024р. Черкаська міська рада не зверталася та не планує звертатися до суду з позовом щодо стягнення з винної особи коштів, що витрачені комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР на лікування потерпілого [PERSON] . Черкаська міська рада листом від 15.03.2024р. повідомила, що кошти перераховуються до міського бюджету за реквізитами: UA198999980313060115000023759, одержувач платежу: ГУК у Черк. обл./тг м. Черкаси/24060300, код ЄДРПОУ 37930566, банк: Казначейство України (ЕАП), поле призначення платежу; код платежу 107; текст. Таким чином, враховуючи, що затрати лікарні не відшкодовані, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави уповноваженими органами, виникає законне право прокурора на звернення із даною позовною заявою до суду на захист державних інтересів, оскільки вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів, які мали б поступити до міського бюджету. А тому, просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] ) на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я, Черкаської міської ради (рахунок UA198999980313060115000023759, одержувач платежу: ГУК у Черкаській області/тг м. Черкаси/24060300, код ЄДРПОУ 37930566) кошти в сумі 29 980 грн. 72 коп., які затрачено на лікування потерпілого [PERSON] . Від відповідача на адресу суду не надходило письмового відзиву проти позовних вимог. 05.04.2024р. судом відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, але 02.05.2024 року скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі прокурора та одночасно вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, але 02.05.2024 року представник [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Черкаської міської ради. Представник КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявами та клопотаннями до суду не звертався. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошень про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі\~статтею 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 3 ст.\~56\~ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч. 4 ст. 56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999р., - поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. В судовому засіданні встановлено, що\~вироком Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24.10.2023 у справі №711/3479/23, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 122 КК України\~та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Вищевказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] , 07 травня 2023 року близько 16 години 20 хвилин, перебуваючи поряд із автомобільною стоянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у ході конфлікту , який виник раптово на грунті особистих неприязнених стосунків, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] , [INFO] один удар кулаком в область скроні, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна скроневої ділянки голови ліворуч, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/430 від 24.05.2023р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого правою рукою [PERSON] обхватив шию потерпілого, затиснувши її в районі ліктьового згину правої руки, а правою ногою захватив ліву ногу [PERSON] в області коліна і нижче, після чого [PERSON] різко випрямив праву ногу, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді травми лівого колінного суглобу та лівої гомілки з закритими переломами обох кісток гомілки, крововиливом м`яких тканин гомілки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/430 від 24.05.2023р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Вказаними діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. За приписами ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, в даному випадку є доведеним факт вчинення відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме в нанесенні потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у\~статті 121\~цього Кодексу, але є такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради 22 ліжко-дні з 07.05.2023р. по 29.05.2023р. Згідно довідки, наданої КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, на його лікування витрачено 29\~980 грн. 72 коп. Отже своїми протиправними діями [PERSON] завдав державі майнової шкоди на загальну суму 29\~980 грн. 72 коп., що підтверджується доказами, наданими КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, а зокрема розрахунками витрат на медичне лікування потерпілого [PERSON] . Відповідно до п. 3 Порядку № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти згідно з п. 4\~Порядку № 545 зараховуються до відповідного (державного чи місцевого) бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий. При цьому, жодних винятків щодо застосування цієї норми чинним законодавством не передбачено. Згідно листів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради та Черкаської міської ради (а.с. 28, 35), кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] необхідно зараховувати до місцевого бюджету. Враховуючи те, що саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній лікувався у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР і наявна вина [PERSON] , а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Зважаючи на відсутність дій по відшкодуванню понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення з боку місцевого самоврядування, що фінансує комунальний лікувальний заклад, заступник керівника Черкаської окружної прокуратури звернувся до суду з відповідним позовом до особи, яка їх спричинила. В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в невідшкодуванні відповідачем коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, внаслідок чого до бюджету не надійшли кошти в сумі 29\~980 грн. 72 коп. Згідно\~ст. 1191 Цивільного кодексу України\~держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Таким чином, враховуючи положення статті 1191 ЦК України, згідно з якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому органом, уповноваженим на виконання функцій держави та місцевого самоврядування у даних спірних правовідносинах, - є Черкаська міська рада, яка заходів для відшкодування шкоди не вживала. Черкаська окружна прокуратура листами №54/1-444вих-24 від 19.01.2024 року та №54/1-1361вих-24 від 08.03.2024 року повідомила КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради та Черкаську міську раду про зазначені обставини та з`ясовувала про вжиті заходи щодо стягнення із відповідача завданих збитків (а.с. 26, 34), на що було отримано відповідь про те, що Черкаська міська рада не буде вживати самостійних заходів представницького характеру для відшкодування шкоди, завданої злочином. За змістом ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Пунктом 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993р. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров`я в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 545 від 16.07.1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3 вищевказаного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до\~ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. За обставин справи, розрахунок на відшкодування витрат за лікування проведений відповідно до Порядку, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993\~за стаціонарне лікування за фактичні витрати, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених хворим, що складають 29\~980 грн. 72 коп. Станом на дату звернення із позовом до суду збитки в сумі 29 980 грн. 72 коп. відповідачем не відшкодовані. Отже позовні вимоги про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, судові витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved