Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

11.08.2023р. ТОВ «Затишок Сервіс» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 1 - 6). Ухвалою судді Наумової О.С. від 15.01.2024р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 67). В обґрунтування\~своїх вимог,\~представник позивача\~у позовній\~заяві посилався\~на те,\~що 02.11.2020р. між позивачем і співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] (одним із співвласників є відповідач) було укладено договір № НП/44С/13 від 02.11.2020р. про надання послуг з управління будинком, спорудами та прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (далі за тестом «договір управління № НП/44С/13 від 02.11.2020р.»). Відповідач з 15.01.2021р. є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.2023р. № 341517209. Станом на\~21.07.2023р.\~та на\~момент подачі\~позовної заяви\~у відповідача\~існує прострочена\~заборгованість\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги\~в сумі\~4\~812,92 грн., у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду для захисту свого порушеного права та просити\~стягнути з\~відповідача прострочену\~суму заборгованості. Представник ТОВ «Затишок Сервіс» - Биковець О.В. (яка діє на підставі довіреності № 1370 від 29.12.2023р. а.с. 78) надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на їх задоволені наполягала. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 78). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 12.02.2024р., 01.04.2024р. та на 02.05.2023р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на останню відому адресу місця його проживання (відповідач є власником квартири з 15.01.2021р. а.с. 27 28, 73). Конверти, якими направлялась поштова кореспонденція повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 74, 81 82). Крім того, про судовий розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада» (а.с. 69). Про причини неявки в судове засідання не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не звернувся, відзиву на позов не надав, а також не надав доказів оплати нарахованого боргу за спожиті комунальні послуги. Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.11.2020р. між позивачем і співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] (одним із співвласників є Відповідач) було укладено договір № НП/44С/13 від 02.11.2020р. про надання послуг з управління будинком, спорудами та прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (далі за тестом «договір управління № НП/44С/13 від 02.11.2020р.») (а.с. 8 - 26). Відповідач з 15.01.2021р. є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.2023р. № 341517209 (а.с. 27 - 28). За вищевказаним договором управління № НП/44С/13 від 02.11.2020р. позивач є управителем та виконавцем житлово-комунальних послуг, відповідач є відповідно співвласником та замовником цим послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII, якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до умов договору управління № НП/44С/13 від 02.11.2020р. передбачено наступне. Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: [ADDRESS] (далі будинок або об`єкт) та прибудинковою територією, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1.1 договору). Даний договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками приміщень об`єкту. Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення та укладання цього договору (п. 1.7 договору). Ціна послуги з управління становить 5,97 гривень на місяць за 1 м2 загальної площі житлового приміщення або комори та 4,92 гривень на місяць за 1 м2 площі гаражу у будинку та включає: А) витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку: за квартиру/комору у розмірі 4,72 гривень за 1 м2; за гараж 3,67 гривень за 1 м2; Б) винагороду управителя в розмірі 1,25 гривень за 1 м2 загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (в тому числі податки і збори що оплачує управитель та адміністративні витрати) (п. 2.1 договору). Перелік послуг та розмір щомісячної плати за послуги управління будинком, що надаються за цим договором (в тому числі оплата житлових послуг, послуг щодо забезпечення енергопостачання місць загального користування та спільного загальнобудинкового обладнання) визначається у додатку № 3 до цього договору «Перелік послуг, розрахунок ціни на послуги з управління будинком», який є його невід`ємною частиною. Розподіл загальних рахунків по приміщенням здійснюється відповідно до наданих послуг та пропорційна площі займаного приміщення замовника (п. 2.2 договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останній день місяця). Сторони погодилися, що замовник сплачує за надані управителем послуги, щомісяця за попередній місяць не пізніше 20 (двадцятого) числа календарного місяця слідуючого за розрахунковим, відповідно до наданих управителем послуг. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п. 2.3 договору). Вартість послуги управителя може бути змінена управителем в односторонньому порядку при зростанні рівня інфляції більше ніж на 10 % з дати укладання цього договору в річному еквіваленті відповідно до даних державної служби статистики України, оприлюднених на офіційному сайті, збільшення розміру мінімальної заробітної плати, ведення нових податків та зборів для підприємств та організацій що надають послуги з управління будинком, збільшення вартості електроенергії, про що управитель має повідомити замовника не менш ніж за 1 місяць до проведення змін, при цьому додаткові зміни до цього договору не вносяться (п. 2.4 договору). До розміру плати за послугу управління включається розмір оплати за забезпечення управителем електропостачання та водопостачання у квартири/нежитлові приміщення об`єкту через приєднані зовнішньо-будинкові мережі, що утримуються управителем (у випадку відсутності у замовника відкритого індивідуального особового рахунку з постачальником таких послуг), а також витрати управителя на забезпечення електропостачання і водопостачання необхідні для забезпечення функціонування будинку. Розрахунки з підприємствами-постачальниками за послуги в місцях загального користування здійснюються за показниками загально-будинкових приладів обліку. Кошти на оплату комунальних послуг управителем надходять від співвласників на його поточний банківський рахунок для подальшого перерахування підприємствам-постачальникам, відповідно до наданих постачальниками послуг рахунків. Нарахування та забезпечення управителем електропостачання та водопостачання квартир/нежитлових приміщень об`єкту через приєднанні зовнішньо-будинкові мережі здійснюється за даними засобів обліку, встановлених у квартирах/нежитлових приміщеннях кожного замовника у відповідності із ціною, встановленою органом, уповноваженим встановлювати ціну/тариф на електропостачання та водопостачання при умові відсутності у замовника відкритого індивідуального особового рахунку. У разі зміни ціни/тарифу на послуги електропостачання та водопостачання органом, уповноваженим її встановлювати (затверджувати) в установленому законом порядку, управитель має право без додаткового узгодження з замовником збільшити вартість комунальних послуг на електропостачання та водопостачання об`єкту, при цьому додаткові зміни до цього договору не вносяться (п. 2.6 договору). Відповідно до п. 3.1 договору замовник, зокрема зобов`язаний оплачувати управителеві за надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Співвласники несуть відповідальність за своєчасність оплати незалежно від використання приміщень, використання їх особисто чи надання їх в оренду або передання третім особам будь-яким іншим способом (п.п. 3.1.5 договору). Відповідно до п. 3.4 договору управитель, зокрема має право отримувати на поточний банківський рахунок плату від мешканців об`єкта за надані послуги з управління будинком. Отримувати плату за виконання своїх обов`язків, а також кошти для відшкодування здійснених ним витрат з управління об`єктом або отриманих збитків (п.п. 3.4.5 договору). Станом на 21.07.2023р. у відповідача існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 4 812,92 грн., що підтверджується взаєморозрахунком із споживачем послуг (випискою з особового рахунка [NUMBER] станом на 21.07.2023р.) та деталізацією нарахувань за кожний місяць споживання відповідачем житлово-комунальних послуг, наведеною в квитанціях на оплату (а.с. 29 - 46). Житлово комунальні послуги надавались позивачем відповідачу належної якості та в повному обсязі, що підтверджується: 1) відсутністю надходження на адресу позивача актів претензій від відповідача щодо якості та кількості (об`єму) наданих послуг (як це передбачено у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII та у відповідності до п. 3.2.1, п. 4.1.2, п. 4.1.3 договору управління № НП/44Н/6 від 09.12.2019р., яким передбачений порядок оформлення претензій споживачів); 2) наявність укладених позивачем в інтересах співвласників будинку [ADDRESS] договорів: з централізованого питного водопостачання та водовідведення, з технічного обслуговування ліфтів, з технічного обслуговування диспетчерських ліфтових систем, електропостачання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів, охорони прибудинкової території. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 1 Закону №2189-VІІІ: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 10 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~передбачено обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною 2\~статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Пунктом 5 тієї ж статі встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами тощо. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у певному обсязі (Постанова ВСУ від 30.10.2013р. по справі №6-59цс13). Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016р. по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. Згідно з ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої обов`язки відповідно до договору та відповідно до ч. 2 ст. 653 того ж кодексу, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачу необхідно сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 812,92 грн. (а.с. 29 46). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша\~статті 509 ЦК України). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником\~Закон\~визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому\~законом\~порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша\~статті 901 ЦК України). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій\~статті 19 Закону\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~зі ст. 610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючі до уваги вищезазначене та враховуючи, що відповідачу позивачем надавалися певні послуги та останній не звертався до позивача з заявами, що він не проживає чи інше у зазначеному приміщенні, також було встановлено, що у відповідача відсутні самостійні договори на надання будь-яких послуг стосовно вище вказаного майна, а тому дійсно відповідач у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань за спожиті житлово-комунальні послуги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги станом на 21.07.2023р. у розмірі 4\~812,92 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved