Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

В березні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07 жовтня 2001 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за яким останні продали, а [PERSON] придбала житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] - право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що 07.10.2001 року позивач, попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - сплатила відповідачам грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень за купівлю житлового будинку, а відповідачі в свою чергу - прописали (зареєстрували) її в будинку та передали ключі від будинку. Передача грошових коштів в рахунок покупки житлового будинку зафіксована власноруч написаною розпискою відповідача. З того часу позивач почала проживати в будинку з сім`єю і проживали в ньому до часу пошкодження в результаті воєнних дій до теперішнього часу. Відповідачі завірили, що оформлять договір купівлі-продажу на свій житловий будинок. Але, до теперішнього часу ухиляються від укладання письмового та нотаріального договору купівлі-продажу , більш того двоє з них а саме [PERSON] та [PERSON] взагалі покинули контрольовану Україною територію та виїхали на окуповані росією території, на зв`язок не виходять, на даний час повністю відмовляються в будь-який спосіб сприяти юридичному посвідченню давно укладеного договору купівлі- продажу. Тому позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності належним шляхом, а саме нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу свого житлового будинку. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на житловий будинок, окрім як за зверненням до суду. Відзив на позов не надійшов. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке. 07.10.2001 року позивач, попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - сплатила відповідачам грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень за купівлю житлового будинку, а відповідачі в свою чергу- прописали (зареєстрували ) її в будинку. Відповідачі є власниками житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 25.05.1996 року з реєстраційним № [NUMBER] . Відповідно довідки 26.12.2023 року [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № [NUMBER] сторінка № [NUMBER] , дійсно з 2008 року по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторони договору починаючі з моменту передачі та прийняття вказаного будинку мали бажання переоформити вказаний будинок у нотаріуса. Відповідачі ніяких дій з нотаріального посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку до цього часу не вчиняли, тобто ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна. Так слід зазначити, що сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями. Позивач сплатила відповідачам грошові кошти в рахунок домовленої суми вартості житлового будинку. Відповідачі прописали її у вказаному будинку, позивач проживає у вказаному будинку з 2008 року, відтак метою та предметом договору було купівля-продаж будинку з надвірними спорудами тобто правочин вчинявся з наміром створення відповідних правових наслідків, виконуючі його вимоги здійснили передачу та прийняття коштів, будинку, тобто їхні дії абсолютно кореспондуються з виконанням умов договору та наявним на той момент бажанням сторін досягти вказаної мети. Позивач всі свої зобов`язання виконала, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, через ухилення відповідачами відздійснення дій направлених на нотаріальне посвідчення договору. Зазначені факти, свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на житловий будинок, окрім як за зверненням до суду, з вимогою про визнання договору дійсним, визнання права власності, що є похідним одне від одного та поєднано спільною метою. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. \~ \~ \~ \~ У відповідності до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно норм\~статті 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст.638ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу\~ст.220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2\~ст.215 ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так аналізуючі вказані норми законодавства слід зазначити, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3\~ст. 203 ЦК України. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідачів, які не надали необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, я захистити свої права не має можливості. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, продавці отримали гроші, покупець прийняла будинок, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідачів, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.

Outcome: approved