Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.07.2021 року № 010\\2549\\82\\1167121 в сумі 53562 грн. 71 коп., з яких: 49994 грн. 00 коп. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 1839 грн. 05 коп. заборгованість за недозволеним овердрафтом, 1729 грн. 66 коп. - заборгованість за відсотками. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 23 липня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 010\\2549\\82\\1167121 відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та надав споживчий кредит в розмірі 48000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути суму позики в строк до 23.07.2025 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 42% річних. На виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором АТ "Райффайзен Банк Аваль" перерахувало на картковий рахунок позичальника суму кредиту та надало можливість розпоряджатися ним. Своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] не виконала, припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 114/2-57- F від 20.12.2022 р., укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» первісний кредитор передав (відступпив) новому кредитору свої права вимоги до позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором. Перед новим кредитором ТОВ ««Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором 010\\2549\\82\\1167121 від 23 липня 2021 року не виконала, заборгованість за кредитом складає 53562 грн. 71 коп. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України) За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23.07.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 010\\2549\\82\\1167121, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 48000 строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків 42% річних та остаточним терміном повернення кредиту до 23.07.2025 року. Свої зобов`язання перед позичальником АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало у повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти та надавши можливість користуватися та розпоряджатися ними, що підтверджується випискою по рахунку позичальника щодо руху коштів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 20.12.2022 року відповідно до договору про відступлення права вимоги № 114/2-57- F АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за вказаним зобов`язанням ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». Таким чином встановлено, що позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Пунктом 2.8 договору факторингу передбачено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язалося протягом десяти днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором повідомити про це боржників. Разом з тим боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від погашення кредиту взагалі. 17.11.2023 року новий кредитор направив на адресу боржника [PERSON] досудову вимогу про повернення боргу новому кредитору, яка залишилася невоконаною. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010\\2549\\82\\1167121 від 23.07.2021 року вбачається, що свої зобов`язання ні перед кредитодавцем, ні перед кредитором відповідач добровільно не виконала, порушила порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту, внаслідок чого станом на 24.01.2023 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 53562 грн. 71 коп., з яких: 49994 грн. 00 коп. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 1839 грн. 05 коп. заборгованість за недозволеним овердрафтом, 1729 грн. 66 коп. - заборгованість за відсотками, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості по картковому кредиту. Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано, як і того, що вказаний договір позики нею не укладався. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суми боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 53562 грн. 71 коп., з яких: 49994 грн. 00 коп. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 1839 грн. 05 коп. заборгованість за недозволеним овердрафтом, 1729 грн. 66 коп. - заборгованість за відсотками. Також встановлено, що позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 1400 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, додатком до договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, замовленням до договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, актом виконаних робіт (наданих) послуг) до замовлення до договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, та платіжною інструкцією від 15.01.20024 року про проведення оплати за вказаним договором. Крім того, позивачем також понесено витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 15.01.2024 року. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують наведені вище витрати позивача на професійну правничу допомогу, які є обґрунтованими та відповідають критерію розумності та співмірності, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності надання вказаних послуг та значимості таких дій у справі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням наведеного, суд вважає за вірне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, зокрема 1400 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 3028 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору. Таким чином суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved