Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.06.2003 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами втрачено почуття любові, відносини стали псуватися та стало неможливо дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо і не пов`язані спільним побутом, примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суд від 28.02.2024 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду повернулися конверти з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився», відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, в письмовій формі остаточно висловила свою позицію щодо суті позовних вимог та у суду не залишилось сумнівів в підтриманні позивачем своїх вимог, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між позивачем та відповідачем 14.06.2003 року зареєстровано шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] у шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з вимогою позивач був звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved