Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 лютого 2021 року на утримання малолітньої доньки з твердої грошової суми у розмірі 1500 грн. на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , що народилася [INFO] . З відповідачем [PERSON] позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] . Шлюб розірвано відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/5131/20 від 18.03.2021. Неповнолітня донька проживає разом з позивачкою. Аліменти на утримання дитини, стягуються відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/5134/20 від 11.02.2021 року в твердій грошовій сумі 1500 грн на місяць. Дитина потребує постійного догляду, піклування та матеріального утримання, але позивачка самостійно не має можливості повноцінно її утримувати, а тому змушена звернутися до суду за захистом прав своєї дитини. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання, у відповідності до положень ст. 128, 130 ЦПК України, повідомлений належним чином, відзив не подав. Ухвалою\~суду від\~17.04.2024\~року\~постановлено,\~здійснювати\~розгляд\~справи в\~заочному\~порядку. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2014 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2021 року, справа № 489/5131/20. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , що народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) Серії [NUMBER] , дата видачі 28 липня 2023 року, в якому сторони вказані як батьки дитини. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 20 жовтня 2023 року сім`я [PERSON] складається з матері [PERSON] , донька [PERSON] . Сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] з серпня 2021 року. Ленінським районним судом міста Миколаєва від 11 лютого 2021 року винесено рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2020 року до досягненню дитиною повноліття. З інформації отриманої від Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі, Миколаївської області від 06.10.2023 року № 29514 вбачається, що [PERSON] аліменти на утримання дитини, що стягнуті відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/5134/20 від 11 лютого 2021 року не сплачує у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 06.10.2023 року, який наявний в матеріалах справи. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,\~\~передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 1\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України\~визначено, що\~\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним Згідно з частиною 1\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати при собі й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнення за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13). Згідно з частиною 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень, викладених в\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач у судове засідання не з`явився, доказів\~наявності обставин, які можуть вплинути на розмір аліментівта спосіб їх стягнення не надав. Ураховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений\~статтею 180 СК України\~та вимоги\~статті 182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання\~своєї доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного\~суд вважає, що позов\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, є обґрунтований і таким, що\~підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до статті\~141\~ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. Відповідно до статей\~180,\~181,\~182,\~183,\~192 СК України,

Outcome: approved