Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

До Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу заявником [PERSON] подано заяву про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, заінтересовані особи: [INFO] , [PERSON] . Просить суд винести рішення, яким встановити юридичний факт того, що [PERSON] ( [INFO] , РНОК1Ш [NUMBER] ) проживала однією сім`єю з [PERSON] ( [INFO] , дата смерті - [INFO] , актовий запис 892) по день його мобілізації - 28.02.2022 року, встановити юридичний факт того, що [PERSON] ( [INFO] , РНОК1Ш [NUMBER] ) перебувала на утриманні свого онука [PERSON] ( [INFO] , дата смерті - [INFO] , актовий запис 892) з 2016 року по день його смерті (загибелі) [INFO] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, від імені заявника судом було отримано заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не має заперечень що до задоволення заяви [PERSON] .. Представник заінтересованої особи - [INFO] в судове засідання не з`явився, своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалися, заяв, пояснень, заперечень, суду не надали. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , починаючи з 2016 року та по лютий 2024 рік проживала однією сім`єю, та як непрацездатна особа, починаючи з 2016 року до 07.11.2023 р. (дата смерті годувальника) перебувала на утриманні свого рідного онука - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Квартального комітету №30 від 05.03.2024 р. У відповідності до сповіщення сім`ї від 09.11.2023 року, [INFO] сповістив [PERSON] (другого рідного онука заявниці та рідного брата [PERSON] ) про те, що [PERSON] 1994 року народження, який був призваний на військову службу за призовом по мобілізації 28.02.2022 [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну її свободу і незалежність, загинув [INFO] поблизу н.п. Андріївка Донецької області. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , яка є матір`ю [PERSON] та донькою заявника; - свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] (який є батьком [PERSON] ) та [PERSON] серії [NUMBER] , згідно з яким після укладення шлюбу жінці присвоєно прізвище [PERSON] ; - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується вищевказаними документами та свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , актовий запис №373. Період перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] може бути підтверджений в судовому засіданні [PERSON] , також підтверджується фактом відсутності інших осіб які мали б змогу здійснювати догляд, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (матері загиблого) серії [NUMBER] , яка була донькою [PERSON] , довідкою квартального комітету від 05.03.2024 р. Згідно зазначеної довідки померлий онук заявниці з 2016 року по лютий 2022 року (до моменту мобілізації) проживав разом зі своєю бабусею дідусем - [PERSON] [INFO] , який також за життя перебував на утриманні онука, та який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Чоловік заявниці [PERSON] за життя був непрацездатним інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №067213 від 14.09.2011 р., та так само перебував на утриманні їх загиблого онука як і сама заявниця. Заявниця є пенсіонером, та в силу скрутного матеріального становища потребувала догляду та утримання з рахунок свого онука - [PERSON] , що він і здійснював, вони проживали в одному будинку, вели спільне господарство. Онук ніс усі витрати на купівлю майна спільного користування, сплачував комунальні платежі. Також купував заявнику необхідні ліки, одяг тощо. Таким чином, вони були пов`язані спільним побутом. Згідно з постановою та з урахуванням статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", право на виплату мають: батьки загиблого; одне з подружжя; діти віком до 18 років; утриманці загиблого. До утриманців належать члени сім`ї померлого, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним та основним джерелом засобів до існування. Встановлення факту проживання та перебування на утриманні загиблого онука необхідне заявнику для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у зв`язку з смертю військовослужбовця, який був годувальником. У зв`язку з цим, заявниця змушена звернутися до суду, оскільки інших способів встановлення цих фактів не існує. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми Сімейного кодексу України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Згідно зі ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-й. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99)роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Крім того, Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19). Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання заявником інпАх виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування його на утриманні. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. За правилами ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що знайшов підтвердження заявлений факт, а тому заяву про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю слід задовольнити.

Outcome: approved