Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все майно, в тому\~числі житловий\~будинок в\~рівних частинах\~заповів [PERSON] \~та [PERSON] .\~Спадщину після\~смерті [PERSON] прийняв спадкоємець за заповітом та за законом - позивач [PERSON] шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк відповідної заяви, а спадкоємець за заповітом та за законом [PERSON] спадщину у встановлений законом строк не прийняла, на неї не претендує. Інших спадкоємців за законом першої черги у спадкодавця немає. З метою оформлення права власності на 1/2 частку за заповітом та на 1/2 частку за законом вищевказаного будинку позивач звернувся до нотаріуса, однак нотаріусом позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що: «право власності на зазначений житловий будинок не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно». На підставі наведеного позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом, та на 1/2 частку того ж житлового будинку в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що з позовом згідний та просить справу розглядати за відсутності представника. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1223, ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 13). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, збудований у 1950 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований і проживав до дня смерті один. Вказаний будинок збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що він прийнятий в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належав спадкодавцю (а.с. 15, 20). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 33, 56 на звороті). Рішенням Дубечненської сільської ради №12/7 від 13.08.1997 р. безкоштовно передані у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, особистого підсобного господарства, дачного, гаражного будівництва громадянам сіл Дубечненської сільської ради згідно з додатками (а.с. 34). Рішенням виконавчого комітету Дубечненської сільської ради №54 від 27.07.1997 р. безкоштовно передані у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель особистого господарства згідно з додатком (а.с. 35-37). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 66, відповідно до якого все майно, в тому числі житловий будинок, надвірні споруди, які розміщені в [ADDRESS] , заповів в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] , яка не прийняла у встановлений законом строк частки у спадщині, не претендує на належні їй частки за законом і за заповітом, заявляти претензії щодо спадкування в судовому порядку не буде, про що вказала в заяві від 02.12.2023 р. (а.с. 16-18). Інших заповітів [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 47-48). Позивач [PERSON] , є сином спадкодавця, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 12). 27.04.2023 р. позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 49 на звороті). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. З огляду на вказане, позивач, як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 06.10.2023 р. позивачу, який є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 у праві власності житлового будинку [ADDRESS] та у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності житлового будинку [ADDRESS] (до реформування адміністративно-територіального устрою України -Старовижівського) району Волинської області, у зв`язку з тим, що:\~«право власності\~на вищевказаний\~житловий будинок\~не зареєстроване,\~відсутні правовстановлюючі\~документи на\~вищезазначене нерухоме\~майно» (а.с. 19). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 41/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с. 49-57), з яких також видно, що окрім позивача ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, наявність у позивача права на спадкування за заповітом та законом після смерті спадкодавця, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за ним право власності на 1/2 частку спадкового житлового будинку із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом, та на 1/2 частку того ж житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved