Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви 10 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» (далі ТОВ «Сітісервіс-КР, Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в обґрунтування якого зазначає, що з 01.01.2015 року Позивач розпочав виконання функцій управителя багатоквартирними будинками по Металургійному району в м. Кривому Розі. Позивач у період з 01.12.2020 року по 01.12.2023 року, надав відповідачу послуги за адресою: [ADDRESS] на суму 4577,59 грн. В порушення вимог законодавства, відповідач не виконав свого обов`язку щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість перед позивачем у розмірі 4577,59 грн. Станом на 21.02.2022 інфляційні збитки становлять 103,82 грн., 3% річних становлять 28,03грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі 4577,59 грн., інфляційні збитки в розмірі 103,82 грн., 3% річних в розмірі 28,03 грн. та судові витрати. Аргументи учасників справи Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та проживання. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судами З 01.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» виконує функції управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі. На підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час Металургійному) районі м. Кривого Рогу від 27.12.2013 року, укладеному між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради м. Кривого Рогу та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», останній надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час Металургійному) районі м. Кривого Рогу, в тому числі й до будинку [ADDRESS] . Згідно з пунктом 4.1. цього Договору, договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 01.04.2014 року. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання (а.с.7). Згідно з пунктом 4.4. цього Договору, він припиняє свою дію у випадку підписання нового договору, який відповідає новим нормативним актам і Законам України. У разі припинення дії цього Договору об`єкт передається замовникові із складанням акту прийняття-передачі, про що зазначено у пункті 6.6. Договору (а.с. 7 зворот). Зважаючи на відсутність в Договорі про надання послуг з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час Металургійному) районі м. Кривого Рогу від 27.12.2013 року застереження про обов`язковість надання письмової згоди сторін при його пролонгації та відсутності в матеріалах справи жодних відомостей про припинення цього Договору у порядку, визначеному в пунктах 4.4. та 4.4. Договору, суд вважає, що цей Договір є чинним та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинку [ADDRESS] . За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 23.01.2024 року відсутня інформація щодо місця реєстрації [PERSON] (а.с.15). Однак згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно розрахунків суми заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних по приміщенню за адресою: [ADDRESS] заборгованість відповідача за період з 01.12.2020 по 01.12.2023 складає 4577,59 грн., інфляційні збитки станом на 21.02.2022 становлять 103,82 грн., 3% річних станом на 21.02.2022 28,03 грн. (а.с.5-6). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що у період 01.12.2020 по 01.12.2023, відповідачу за адресою: [ADDRESS] , позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, однак відповідачем оплата за надані житлово-комунальні послуги не здійснювалася, що призвело до утворення заборгованості. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач по справі надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час Металургійному) районі м. Кривого Рогу, в тому числі й до будинку [ADDRESS] . У період 01.12.2020 року по 01.12.2023 року, відповідачем за адресою: [ADDRESS] позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, однак відповідачем оплата за надані житлово-комунальні послуги не здійснювалася, що призвело до утворення заборгованості. За адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрованим не значиться проте є власником зазначеного приміщення. Вказані відомості відповідачем не спростовані. При цьому правильність нарахування заборгованості, інфляційних витрат, 3% річних відповідача підтверджується наданими позивачем розрахунками по буд [ADDRESS] , які перевірені судом (а.с.5-6). Правильність нарахування зазначених сум відповідачем не спростована. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач у встановлені законом строки не вносив плату за отримані житлово-комунальні послуги та є власником житла за адресою утворення заборгованості у спірному періоді, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01.12.2020 по 01.12.2023 у розмірі 4577,59 грн., інфляційні збитки у розмірі 103,82грн., 3% річних 28,03 грн.. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved