Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.08.1992 Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.08.1992 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого сторони мають двох повнолітніх дітей. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, втрату почуття та поваги одне до одного, сварки та скандали, які влаштовуються відповідачем, а також фізичного та психологічного насилля з його боку з надуманих останнім причин. Кожен із подружжя має власний бюджет. Вказала, що примирення є неможливим. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі та її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2024 надано [PERSON] та [PERSON] строк на примирення терміном у три місяців, до 16.04.2024; провадження у справі зупинено до визначеного судом строку для примирення та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 17.04.2024 на 09:30 год. 17.04.2024 позивачка подала до суду заяву, у якій просила суд провести розгляд справи у її відсутність. Повідомила до суду, що в наданий судом термін на примирення подружжя не примирилося. Зазначила, що потерпає від домашнього насильства, про що зверталась до поліції. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, суд про причини неявки не повідомив. В судове засідання 22.04.2024 сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, суд про причини неявки не повідомили. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.08.1992 в Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених, про що зроблено актовий запис № 2504. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Сторони від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. В наданий судом строк на примирення подружжя не примирилось. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало не можливим, з огляду на наданий судом подружжю строк для примирення, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не мають, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved