Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з останнього на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 017-2914/840-0021 від 27 листопада 2007 року у розмірі 18462,00 доларів США, а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 11468,94 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 27.11.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №017-2914/840-0021. Згідно з укладеним кредитним договором, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 67360,00 доларів США на строк до 10.11.2036 року. Позичальник у свою чергу зобов`язався повернути дані кошти разом із відсотками відповідно до умов укладеного кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27.11.2007 між банком та позичальником було укладено договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки [PERSON] було передано банку в іпотеку нерухоме майно, а саме майнові права на квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю - [PERSON] , на підставі договору №24-1/0090-07 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А «Нове місто», укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем 27.11.2007. Позивач вказує, що для забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, 27.11.2007 між банком та [PERSON] укладено договір поруки №017-2914/840-0021-Р. Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, позичальник до 10.12.2020 також належним чином виконував умови кредитного договору. Однак, після вказаної дати виникло прострочення платежів по оплаті кредиту та відсотків. 04.02.2021 до банку звернувся поручитель, яка у письмовій формі повідомила, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] та долучила копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 23.03.2021 представником АТ «Універсал Банк» до Першої львівської державної нотаріальної контори було направлено претензію за вих. №35 про погашення заборгованості до спадкоємців померлого. Листом від 29.03.2021 за № 296/01-16 Перша львівська державна нотаріальна контора повідомила, що претензію АТ «Універсал Банк» про погашення заборгованості до спадкоємців було направлено за належністю до Четвертої львівської державної нотаріальної контори. Листом від 02.04.2021 за № 347/01-14 Четверта львівська державна нотаріальна контора підтвердила отримання від банку претензії кредитора та повідомила, що 03.02.2021 відкрита спадкова справа № 67 за 2021, на підставі заяви про прийняття спадщини неповнолітнього сина померлого - [PERSON] , а також заяв-відмов від спадщини дружини померлого - [PERSON] та його синів - [PERSON] , [PERSON] . Листом від 28.04.2023 за вих. № 453/02-14 Четверта львівська державна нотаріальна контора повідомила, що зміст претензії від 23.03.2021 доведено до відома спадкоємців, які прийняли спадщину та спадкова справа закрита, у зв`язку із видачою свідоцтва про право на спадщину. Позивач вказує, що оскільки інформація про те, кому саме видано свідоцтво про право на спадщину є нотаріальною таємницею, така йому невідома. Проте, відповідно до отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.08.2023 за [PERSON] зареєстровано право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину, серії та номер: 3-1607, виданого 13.07.2021 Четвертою львівською державною нотаріальною конторою. Акціонерне товариство «Універсал Банк» вказує, що [PERSON] є належним відповідачем у даній справі, станом на момент звернення до суду з позовом заборгованість у добровільному порядку по кредитному договору не сплачено та така становить 18462,00 доларів США, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Разом із позовною заявою, представником банку подано заяву про забезпечення доказів. Представник просив суд витребувати у Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Львівської області копію спадкової справи № 67 за 2021 рік, яка відкрита [INFO] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 16.10.2023 ухвалою Галицького районного суду м. Львова, клопотання Бойчука Ярослава Васильовича , який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та витребувано у Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Львівської області копію спадкової справи № 67 за 2021 рік, яка відкрита [INFO] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 03.11.2023 від Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Львівської області до суду надійшли належним чином засвідчені копії спадкової справи № 67 за 2021 рік, яка відкрита [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 27.11.2023 ухвалою Галицького районного суду м. Львова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.04.2024 від представника позивача - адвоката Гаврилюка С.В. надійшло до суду клопотання, згідно з яким останній позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а розгляд справи просить провести у його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає, серед іншого, у недопущенні зловживань наданими їй правами. Дотримання балансу між інтересами усіх сторін при розгляді справи законодавцем покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством засад та строків розгляду справи. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення. При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Тобто, спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 3 серпня 2022 року у справі № 910/9627/20 (пункт 8.45)). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.11.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №017-2914/840-0021. Згідно укладеного кредитного договору, позичальник отримав грошові кошти у сумі 67360 доларів США та зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,75% річних у порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов договору. Згідно п.1.2. кредитного договору №017-2914/840-0021 від 27.11.2007, строк кредитування за договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10.11.2036 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Пунктом 1.3. вказаного вище договору встановлено, що цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,89 кв.м., житловою площею 47,02 кв.м. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27.11.2007 між банком та позичальником було укладено договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки [PERSON] було передано банку в іпотеку нерухоме майно, а саме майнові права на квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю - [PERSON] , на підставі договору №24-1/0090-07 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А «Нове місто», укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем 27.11.2007. Позивач вказує, що для забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, 27.11.2007 між банком та [PERSON] укладено договір поруки №017-2914/840-0021-Р. Згідно наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , громадянин [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 14.12.2020 складає 18462,00 доларів США з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 18426,80 доларів США; відсотки - 35,20 доларів США. 23.03.2021 представником АТ «Універсал Банк» до Першої львівської державної нотаріальної контори було направлено претензію за вих. №35 про погашення заборгованості до спадкоємців померлого. Листом від 29.03.2021 за № 296/01-16 Перша львівська державна нотаріальна контора повідомила, що претензію АТ «Універсал Банк» про погашення заборгованості до спадкоємців було направлено за належністю до Четвертої львівської державної нотаріальної контори. Листом від 02.04.2021 за № 347/01-14 Четверта львівська державна нотаріальна контора підтвердила отримання від банку претензії кредитора та повідомила, що 03.02.2021 відкрита спадкова справа № 67 за 2021, на підставі заяви про прийняття спадщини неповнолітнього сина померлого - [PERSON] , а також заяв-відмов від спадщини дружини померлого - [PERSON] та його синів - [PERSON] , [PERSON] . Листом від 28.04.2023 за вих. № 453/02-14 Четверта львівська державна нотаріальна контора повідомила, що зміст претензії від 23.03.2021 доведено до відома спадкоємців, які прийняли спадщину та спадкова справа закрита у зв`язку із видачою свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Як вбачається із копій матеріалів спадкової справи № 67, яка відкрита [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом майна є син померлого - [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , який проживає у [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням (трьох четвертих) часток від яких відмовилися: дружина померлого - [PERSON] та діти померлого - [PERSON] , [PERSON] . Спадщина, на яку видано державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] , що складається в цілому з двох кімнат, житловою площею 48,5 кв.м., та кухні, загальна площа квартири становить 84,7 кв.м. Наведена квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 17.02.2011 року, зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної та експертної оцінки» 25.06.2011 року, реєстраційний номер 33997653. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.08.2023, за [PERSON] зареєстровано право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину, серії та номер: 3-1607, виданого 13.07.2021 Четвертою львівською державною нотаріальною конторою. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 89 ЦПК України, визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд також враховує і те, що положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України, як засіб платежу на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (висновки Верховного Суду України в постановах від 04 липня 2011 року у справі № 3-62гс11, від 07 жовтня 2014 року у справі № 3-133гс14). Отже, під час судового розгляду, представником АТ «Універсал Банк», як кредитором спадкодавця належними та допустимими доказами доведено обставини щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника. До обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Натомість, [PERSON] заперечень до суду не подано, у судові засідання останній не являвся, відтак за наявності доказів на підтвердження обґрунтованості вимог позову і відсутності заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог позивача Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого АТ «Універсал Банк» судового збору в повному розмірі, що становить 11468,94 гривень та складається з суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення доказів.

Outcome: approved