Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] , який представляє інтереси [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Свалявської міської ради про визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частки у домоволодінні, що складається із житлового будинку літера А, котельня літера Б, гараж-В,сарай Г,сарай Д, загальною плошею 215,2 кв.м., житловою площею 147,9 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці площею 0,06 га та 0,0947 га, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] права власності на 1/6 частки у домоволодінні, що складається із житлового будинку літера А, котельня літера Б, гараж-В,сарай Г,сарай Д, загальною плошею 215,2 кв.м., житловою площею 147,9 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці площею 0,06 га та 0,0947 га, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [PERSON] є рідними доньками [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] мала у власності майно, а саме будинок літера А, котельня літера Б, гараж-В, сарай Г, сарай Д, загальною плошею 215,2 кв.м., житловою площею 147,9 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] .Відповідне право власності на домоволодіння посвідчувалося свідоцтвом про право власності на нерухоме майно,що видане Свалявською міською радою 08.09.2005 на підставі рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 25.08.2005 за № 273. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЗК №059388.Після смерті матері позивачі звернулись до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Проте, позивачами втрачено правовстановлючий документ на спадкове майно житловий будинок, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що видане Свалявською міською радою 08.09.2005 на підставі рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 25.08.2005 за № 273, у звязку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на частку у спадковому майні. Батько позивачів [PERSON] не вживає заходів щодо отримання дублікату правовстановлюючого документу на майно, іншого способу для реалізації свого права на набуття права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом за своєю покійною матірю [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 справу № 306/545/24 (провадження №2/306/381/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 23). 15 березня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про залишення позову без руху (а.с. 24). 22 березня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 28). Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.35). В судове засідання адвокат позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст.12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені у ст.16 ЦК України. Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27 вересня 2022 року, виданого Свалявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно. Спадкоємцями першої черги по закону є її діти [PERSON] , [PERSON] , а також її чоловік [PERSON] . Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15. Щодо визнання права власності позивачів в результаті втрати ними документа, який посвідчує його право власності, суд зазначає наступне. Згідно з листом Державної реєстраційної служби України № 12-06-15-13 від 15 січня 2013 року за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Втрата чинності нормативно-правовим актом, на підставі якого відповідний суб`єкт видавав документ, не є підставою для відмови у видачі дубліката документа. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який видав такий документ, є ліквідація (припинення діяльності) такого суб`єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб`єкта або архівною установою (якщо передбачається передача документів до архіву). До 1 січня 2013 року оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводилось, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445, яке втратило чинність з 1 січня 2013 року. Припинення повноважень органів місцевого самоврядування щодо оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно не є наслідком припинення в цілому діяльності таких органів, а тому у випадку втрати чи зіпсування такого свідоцтва видачу його дубліката здійснює відповідний орган місцевого самоврядування. \~ \~ Як зазначено\~у позові,\~власником у\~спільній сумісній\~власності домоволодіння, що складається із житлового будинку літера А, котельня літера Б, гараж-В,сарай Г,сарай Д, загальною плошею 215,2 кв.м., житловою площею 147,9 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці площею 0,06 га та 0,0947 га, що знаходиться у [ADDRESS] є також [PERSON] , який є чоловіком покійної [PERSON] . [PERSON] , як власник майна, має право на отримання дублікату правовстановлюючого документу. Окрім того, [PERSON] має право на частку в порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, позивачами такий не залучений до участі у справі. Крім того, позивачами не надано жодних доказів на підтвердження втрати згаданого документа, а також доказів на підтвердження вчинення дій, спрямованих на пошук такого. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено,а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed