Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати договір оренди квартири від 05.11.2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , стягнути з [PERSON] заборгованість за договором оренди квартири від 05.11.2021 року в розмірі 141 402,49 грн., яка складається з орендної плати за користування квартирою в розмірі 57 600 грн., пені у розмірі 10 % від несплаченої суми за кожний день прострочення в розмірі 18 240 грн., оплати за комунальні послуги в розмірі 4557,99 грн., відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 61 004,50 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 05.11.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди квартири, відповідно до якого останній та членам її родини було надано у користування (проживання) строком на 6 місяців квартиру площею 44,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у період з 05.02.2022 року по 05.08.2022 року не вносила орендну плату за оренду вказаної квартири, не сплачувала за комунальні послуги у вказаний період. Не відшкодувала завдану матеріальну шкоду. Позивач через свого представника адвоката Сумцова Є.С. 25.08.2022 року надіслала на її адресу вимогу про розірвання договору оренди квартири, сплату заборгованості зі сплати орендної плати, відшкодування оплати комунальних послуг та завданої матеріальної шкоди. Вимогу було надіслано засобами поштового зв`язку за відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , однак лист з вимогою та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення було повернуто на адресу представника позивача у зв`язку з закінченням терміну зберігання листа. Крім того, 28.11.2022 року представником позивача адвокатом Сумцовим Є.С. було надіслано відповідачу вимогу з додатками за допомогою месенджера «Viber» за номером [NUMBER] , належним відповідачу та зазначеним нею у договорі про оренду квартири. Станом на 29.11.2022 року вказані повідомлення було прочитано отримувачем, але до даного часу жодної відповіді відповідач не надала. Також, вказала, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання. Відповідно до п. 1.2 договору за згодою сторін встановлюється плата за оренду квартири (орендна плата) в розмірі 9600 грн. на місяць. Відповідачем за умовами договору було сплачено орендну плату за оренду квартири за період проживання з 05.11.2021 року по 04.02.2022 року. Окрім того, за період з 05.02.2022 року по 05.08.2022 року відповідачем не сплачено орендну плату за 6 місяців в розмірі 57 600 грн., за комунальні послуги в розмірі 4557,99 грн., матеріальну шкоду в розмірі 61004,50 грн. Також, згідно п. 2.2.4 договору, у зв`язку з простроченням платежів орендної плати відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 18 240 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] була вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 20.04.2023 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомила та відзив до суду не надала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору довічного утримання, серія та номер 6-1220, виданий 07.12.2016 року, видавник Сьома харківська державна нотаріальна контора, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 318467768 від 22.12.2022 року. Відповідно до договору оренди квартири № б/н від 05.11.2021 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено вказаний договір, відповідно до п. 1.1 договору Орендодавець надає Орендареві й членам його родини в користування (для проживання) строком на 6 місяців квартиру загальною площею 44,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , характеристика якої наведена в акті приймання-передачі квартири. Пунктами 1.2, 1.3 договору встановлено, що за згодою сторін договором встановлюється плата за оренду квартири (орендна плата) в розмірі 9600 грн. на місяць. Орендна плата сплачується орендарем на місяць вперед, який планує проживати орендар, а саме до 05 числа кожного місяця, і є гарантією проживання на оплачений період. Відповідно до п. 1.4 договору при вселенні до квартири орендар сплачує 9600 грн. коштів в рахунок оплати за місяць, в який планує орендувати квартиру і гарантійний внесок в сумі 9600 грн. в рахунок відшкодування орендареві матеріальних збитків, заподіяного майну відповідно до акту приймання-передачі майна на день виселення, а орендодавець передає йому ключи від квартири в 3-х екземплярах. Згідно до п. 2.2.4 договору не пізніше останнього дня місяця вносити плату за оренду. За несвоєчасне внесення платежів сплачувати пеню з розрахунку 10% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до акту приймання-передачі квартири до договору оренди квартири від 05.11.2021 року вбачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв квартиру згідно з такими характеристиками: місцезнаходження: [ADDRESS] , загальною площею 44 кв.м. Також орендареві передано 3 комплекти ключів від дверей квартири. Пунктом 1.3 акту приймання-передачі квартири до договору оренди квартири від 05.11.2021 року встановлено, що орендар передав, а орендодавець прийняв частину гарантійного внеску за майно в розмірі 4000 грн., а частину гарантійного внеску за майно в розмірі 5600 грн. Орендар зобов`язується вносити двома частинами, а саме: 2800 грн. до 05.12.2021 року, а 2800 грн. до 05.01.2020 року. Відповідно до додатку № 1 до договору оренди квартири від 05.11.2021 року вбачається, що зазначене майно знаходиться в квартирі за адресою: [ADDRESS] і передається орендарю в тимчасове користування разом з квартирою згідно договору, а саме: телевизор AKAI зі Smart TV, діагональ 32''- новий; телевизор SETAP зі Smart TV, діагональ 32''- новий; праска Ergo з прасувальною дошкою - нова; фен Philips; мікрохвильова піч, wifi роутер TP-Link - новий; тарілки - 32 шт.; чашки - 6 шт.; келихи для шампанського - 6 шт.; каструля - 1 шт.; сковорідки - 2 шт.; виделки - 6 шт.; ложки - 6 шт.; чайні ложки - 6 шт.; ножі - 6 шт.; піала для цукру - 1 шт., з ложкою; набір для солі та перцю - по 1 шт.; сушарка для посуду - 1 шт.; ванна; умивальник в ванній кімнаті; бойлер Thermex - новий; пральна машина Beko; унітаз інсталяція; настінний стакан для зубних щіток; настінна мильниця; шафа-купе; прихожа; кухонний гарнітур; холодильник Shaige; диван; ліжко приліжкова; сушарка для одягу; 4 ковдри для підлоги; 4 стільці; 2 картини настінні; 4 гардини та 2 штори; 1 сушарка настінна ванна; 1 вентилятор настінній в ванній кімнаті; пилисосо - 1 шт.; мультиварка - 1 шт.; килим для підлоги 4 шт.; кондиціонер Shuft Sftmi-12HN1- 1 шт.; постільна білизна - 2 комплекти (нова); покривала 2; ковдри 2; подушки 5 шт. спальні, 5 шт. декоративні; комплект рушників - 4 шт.; ключи 3 екз. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з договору оренди квартири № б/н від 05.11.2021 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , орендодавець надав орендареві й членам його родини в користування (для проживання) строком на 6 місяців квартиру загальною площею 44,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , характеристика якої наведена в акті приймання-передачі квартири. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом, а саме 22.02.2023 року, строк дії договору оренди квартири від 05.11.2021 року сплив 05.05.2022 року, тому позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди квартири від 05.11.2021 року задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Згідно ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. Відповідно до ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, між сторонами булу укладено договір оренди квартири, відповідно до умов якого позивач передала квартиру за адресою: [ADDRESS] , відповідачу [PERSON] , у якої виникла заборгованість по оплаті орендної плати за період з 05.02.2022 року по 05.05.2022 року (дата закінчення строку дії договору) в розмірі 28 800 (9600 грн. (орендна плата за один місяць * 3 місяці = 28 800 грн.), та зважаючи, що будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] у встановлений строк виконала свої зобов`язання за вказаним договором оренди, то позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за орендною платою підлягають частковому задоволенню. З приводу позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача пені за період з 05.02.2022 року по 23.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язання суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 2.2.4 договору встановлено, що не пізніше останнього дня місяця вносити плату за оренду. За несвоєчасне внесення платежів сплачувати пеню з розрахунку 10% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання відповідачем, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню пеня, в межах позовних вимог, за період з 06.02.2022 року по 23.02.2022 року в розмірі 5184 грн. З приводу позовних вимог позивача про стягнення оплати за комунальні послуги та відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В обґрунтування стягнення з відповідача оплати за комунальні послуги в розмірі 4557,99 грн., відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 61 004,50 грн. позивачем було надано суду акт від 05.08.2022 року приймання-передачі № 4 показників лічильників та орендної плати по договору оренди квартири від 05.11.2021 року та акт від 05.08.2022 року приймання-передачі квартири та майна до договору оренди квартири від 05.11.2021 року, які містять підрис лише позивача [PERSON] . Крім того, матеріали справи не містять будь-яких платіжних документів щодо сплати позивачем за комунальні послуги наведені в акті від 05.08.2022 року приймання-передачі № 4, або відповідних квитанцій, що підтверджують наявність заборгованості за комунальні послуги, як і не надано належних і допустимих доказів завданим збиткам, що перелічені в акті від 05.08.2022 року приймання-передачі квартири та майна. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення оплати за комунальні послуги в розмірі 4557,99 грн. та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 61 004,50 грн. не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, не обґрунтовані належними доказами позивачем, а тому задоволенню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за орендною платою за договором оренди квартири № б/н від 05.11.2021 року в розмірі 28 800 грн., пеня за період з 06.02.2022 року по 23.02.2022 року в розмірі 5184 грн., а всього у розмірі 33 984 грн. Крім того, положеннями частин 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Як вбачається з позовної заяви, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги № б/н від 01.08.2022 року, додаток № 1 договору про надання правової допомоги № б/н від 01.08.2022 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 01.08.2022 року, фіскальний чек про сплату за договором про надання правової допомоги № б/н від 01.08.2022 року на суму 10000 грн. Отже, враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Орім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 339,36 грн. (1414,02 грн. * 0,24 (відсоток задоволених позовних вимог) = 339,36 грн.).

Outcome: partial