Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

08.11.2023 року позивач в особі свого представника за посадою засобами поштового зв`язку звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №75317416 від 18.08.2021 року року у розмірі 39248,48 грн., з яких: 12629,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26388,36 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 29,06 грн. - 3% річних у період з 27.01.2022 року до 23.02.2022 року та 202,06 грн. - інфляційні витрати за лютий 2022 року, а також 2684,00 грн. - витрат по сплаті судового збору та 13000,00 грн. - витрат на правову допомогу, які складаються з 3000,00 грн. - витрат на надання усної консультації з вивченням документів та 10000,00 грн. - витрат на складання позовної заяви для подання до суду. Вимоги до позивача надійшли на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», до якого вимоги до відповідача, у свою чергу, надійшли на підставі договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал». Первинний кредит відповідач отримав у ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором виконував не належним чином, що призвело до не виконання умов договору, і що стало підставою для виникнення заборгованості, яку наразі позивач бажає стягнути з відповідача. Позивач у позовній заяві також надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 16.10.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову, витребувано за ініціативою суду через надходження даних про можливу зміну прізвища відповідачки дані з Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (а.с.127). Позивач про вказану ухвалу був проінформований засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України, відповідачка вказану ухвалу отримала у відповідності до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.134-135). 25.10.2023 року на адресу суду з Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00041945461 від 20.10.2023 року, відповідно до якого встановлено, що відповідачка змінила своє прізвище на Грабовську після укладання 11.01.2023 року шлюбу із [PERSON] , який був зареєстрований Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ)(а.с.131-133). Інші заяви, клопотання у справі відсутні та інші процесуальні дії у справі не застосовувалися. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 18.08.2021 року в електронній формі згідно норм Закону Україну «Про електронну комерцію» був укладений договір позики №75317416 між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до якого відповідачу був наданий грошовий кредит у розмірі 12629,00 терміном 15 днів до 02.09.2021 року зі сплатою 1,89% зниженою процентною ставки та 2,70% стандартної процентної ставки на день на вказану суму відповідно до «Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - Правила), які були затверджені наказом №12.08.2021 року директора займодавця від 12.08.2021 року (а.с.5-11). Грошові кошти у розмірі 12629,00 грн. були перераховані на картку відповідача в день укладення договору 18.08.2021 року контрагентом первинного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», номер платежу 6376489047888764185249768 (а.с.14-15). Відповідач первинно норми укладеного договору виконав, сплативши на користь первинного кредитора проценти у розмірі 3581,27 грн. за процентною ставкою 1,89% 02.09.2021 року, в той же час не повернувши основну суму позики, що призвело до пролонгації дії договору на наступні 15 днів до 17.09.2021 року відповідно до норм п.п.7.1 Правил, а згодом за відсутності оплати процентів та тіла кредиту 17.09.2021 року відповідачем це призвело до порушення умов договору та подальшого нарахування процентів за звичайною ставкою у розмірі 1,99% відповідно до п.п.6.8 Правил у період з 18.09.2021 до 16.12.2021 року згідно з нормами 6.5 Правил. Станом на час припинення вказаного договору 16.12.2021 року борг відповідача перед позивачем склав 39017,36 грн., з яких 12629,00 грн. - тіло кредиту та 26388,00 грн. - проценти, нараховані відповідно до умов укладеного між первинним позивачем та відповідачем договору (а.с.12-13). 27.01.2022 року між першим кредитором та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого з урахуванням норм п.6.7 Правил вимоги щодо боржника на вищевказану суму були передані ТОВ «Вердикт капітал», зокрема другий кредитор здійснив оплату вимог, у тому числі щодо відповідача первинному кредитору та був складений реєстр боржників від 27.01.2022 року №27/01/2022 (а.с.18-22). Вимоги щодо відповідача були передані другому кредитору у розмірі 39017,36 грн., з яких 12629,00 грн. - тіло кредиту та 26388,00 грн. - проценти (а.с.23). 10.01.2023 року між другим кредитором та позивачем по справі був укладений договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого позивач набув права вимоги до відповідача (а.с.23-26) разом із реєстром боржників до даного договору, де був зазначений відповідач (а.с.27-28). Слід зазначити, що відповідно до п.п.7.1 договору відступлення права вимоги від 10.01.2023 року №10-01/2023 (далі - Договір) було зазначено, що відповідні вимоги позивач може оплатити на протязі 1065 календарних днів з дня укладання договору, тобто на час подання позову позивач вказані вимоги не оплатив, що, у той же час, не є його обов`язком, який впливає на розгляд справи по суті. Договір з боку позивача був підписаний представником за довіреністю Башоріним М.Ф., в той час як наданий суду реєстр боржників директором позивача Мостовенко О.І . Вимога до відповідача до позивача надійшла у сумі 39248,48 грн., з яких 12629,00 грн. - тіло кредиту та 26388,00 грн. - проценти, 29,06 грн. - 3% річних за період з 27.01.2022 року до 23.02.2022 року та 202,06 грн. - інфляція з лютий 2022 року (а.с.16-17, 29). Вирішуючи справу по суті, суд зазначає, що вимоги до відповідача позивач отримав у визначений законодавством спосіб, заявлені вимоги відповідають наявній заборгованості, нарахованій первинним кредитором відповідно до умов укладеного договору з відповідачем, другий кредитор правомірно застосував норми ч.2 ст.625 ЦК України після отримання прав вимоги до відповідача до введення на території України воєнного стану 24.02.2022 року, а позивач має повне право на отримання вказаних сум, які були ним отримані у визначений законодавством спосіб. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також суд погоджується із вимогами позивача в частині стягнення судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн., які він сплатив при зверненні до суду. В той же час суд не погоджується із заявленими вимогами щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає такі витрати не справедливими та не розумними. Згідно договору №02-01/2023 про надання правничої допомоги між адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» та позивачем укладено договір про надання правничої допомоги (далі - Договір про правову допомогу). Відповідно до п. 4.1 Договору про правову допомогу вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги №21 від 18.08.2023 року в даній справі, сторони Договору про правову допомогу погодили витрати в даній конкретній справі у розмірі 13000,00 грн., які складаються із 3000,00 грн. - усна консультація та 10000,00 грн. - склданння позовної заяви до суду (а.с.44-45). Вказані послуги були оплачені позивачем АО «Лігал ассістантс» до платіжної інструкції №380790022 від 25.08.2023 року, де сума була зазначена у розмірі 50000,00 грн. без зазначення, що до цієї суми входять і витрати за заявкою на надання юридичної допомоги №21 від 18.08.2023 року, що не спростовує той факт, що вказана сума у дані витрати не входила (а.с.43). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, процесуальний закон передбачає доведення розміру витрат на професійну правову допомогу шляхом подання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, детального опису робіт (наданих послуг), а також надання доказів понесення таких витрат та їх співмірності у випадку заперечень проти їх розміру іншої сторони. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved