Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі по тексту ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог послалися на те, що 13.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5534182 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022, та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 9150,00 грн; строк кредиту 357 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів. Дата повернення кредиту - 08.02.2023. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 9150,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому позивачемнараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 04.11.2022 по 02.01.2023 за ставкою 1,99%: 9150,00 грн * 1,99% *60 календарних днів = 10925,4 грн. Загалом заборгованість складається: 44110,64 грн, з яких: 10925,4 грн - відсотки нараховані позивачем; 24035,24 грн - відсотки нараховані первісним кредитором; 9150,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, яку відповідно позивач просить стягнути з відповідача. 29 травня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, зокрема й № 5534182. Представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавала. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5534182 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022, та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 13.02.20222 об 11:02:32. Згідно умов вказаного Кредитного договору, сума наданого відповідачу кредиту (загальний розмір) складає 9150,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору) Строк кредиту 357 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів. Дата повернення кредиту - 05.02.2023, що зокрема вказується в Графіку платежів та є Додатком №1 до Договору (п. 1.4. Кредитного договору). Вказані умови є аналогічними укладеному паспорту споживчого кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором № 5534182 виконало та надало їй кредит в сумі 9150,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] , що підтверджено довідкою АТ «ПУМБ» про перерахування коштів №КНО-20.4/73 від 31.05.2023 та передбачено п. 2.1. Договору. Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №5534182 від 13.02.2022, відповідачка [PERSON] має заборгованість: 9150,00 грн - основний борг; 24035,24 грн - проценти (стандартні), що в цілому становить 33185,24 грн. 29.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту tatanabrigadir@gmail.com зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення, що підтверджується копією повідомлення про відступлення прав вимоги dsl 29/05/2023. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. При зверненні до суду позивач зазначив заборгованість відповідачки по Кредитному договору перед позивачем в розмірі 44110,64 грн, з яких: 10925,4 грн - відсотки нараховані вже позивачем; 24035,24 грн - відсотки нараховані первісним кредитором; 9150,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу. Із зазначеною сумою заборгованістю, а саме в частині нарахування відсотків самим позивачем, суд не погоджується, оскільки така розрахована безпідставно та не відповідає встановленим у справі обставинам, які підтверджені письмовими доказами. Так, відповідно до Витягу з реєстру боржників щодо відповідачки встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача в сумі заборгованості, і разом з відсотками становить 33185,24 грн, що також відповідає згаданому вище розрахунку заборгованості. Позивач обґрунтовує розрахунок заборгованості по відсотках, які були ним нараховані в розмірі 10925,4 грн за 60 календарних дів в межах строку договору, тим, що первісним кредитором бід час дії договору призупинялося нарахування відсотків у зв`язку з введеним в Україні воєнним станом, а також 24.06.2022 було здійснено списання всіх нарахованих відсотків за для надання можливості відповідачці виконати зобов`язання за кредитним договором. Отже, суд не погоджується з розрахунком позивача в частині нарахування ним відсотків в розмірі 10925,4 грн за 60 календарних дів в межах строку договору, оскільки такі не відповідають розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників, де зазначено заборгованість за відсотками в розмірі 24035,24 грн, які нараховані первісним кредитором згідно умов кредитного договору на час існування між ним та відповідачкою певних зобов`язальних правовідносин, а оскільки нарахування відсотків за користування кредитом є правом кредитодавця, що передбачено договором, а не обов`язком, останній вправі нараховувати чи не нараховувати, а так само здійснювати списання відсотків за певний період в межах строку кредитування. Водночас, враховуючи також ту обставину, що строк кредитування становив 357 днів, тобто до 05.02.2023, що передбачено договором та Додатком №1 до договору, а позивач набув право вимоги до відповідача вже 29.05.2023, тобто після закінчення строку кредитування, нараховані відсотки (проценти) вже позивачем в розмірі 10925,4 грн за будь-який період є безпідставним та не відповідає умовам договору №5534182 від 13.02.2022. У такому випадку, у зв`язку з набуттям позивачем права вимоги після закінчення строку договору (кредитування) він набув право вимоги як кредитор вже на суму, яка була передбачена умовами договору та нарахована первісним кредитором в строки, передбачені укладеним між ним (первісним кредитором) та споживачем (відповідачкою) договором. Сума заборгованості у такому разі визначається відповідно до Реєстру боржників та є невід`ємною частиною Договору факторингу. У цій справі Фактор та Клієнт визначили заборгованість відповідачки у такому розмірі: 9150,00 грн - основний борг; 24035,24 грн - проценти (стандартні), що в цілому становить 33185,24 грн, відповідно вказавши суму заборгованості в Реєстрі боржників, що підтверджується витягом з такого реєстру від 29.05.2023 та є додатком №1 до Договору факторингу. Зазначена заборгованість також відповідає розрахунку заборгованості первісного кредитора, згідно якої нарахування відсотків здійснено в межах строку кредитування. Отже, позивач, який набув право вимоги після строку кредитування передбаченого договором, не може нараховувати відсотки в межах строку кредитування, тобто у періоди в яких позивач не був кредитором. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 13.02.2021 № 5534182 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, встановивши вищезазначені обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в частині стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 33185,24 грн, зяких: 9150,00 грн - основний борг; 24035,24 грн - проценти (стандартні), є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в іншій частині слід відмовити. Позивач у позові також просить стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу (п.1 с.3 ст.133 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в розмірі 1822,37 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7523,00 грн.

Outcome: partial