Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

29 листопада 2023 року адвокат Петльована Н.С. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом, та з урахуванням заяви від 23 січня 2024 року про уточнення позовних вимог, просила: - визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену [PERSON] в мережі Інтернет на сторінці у соціальній мережі «Інстаграм», що знаходиться за посиланням: [INFO] » та на каналі у мобільному застосунку «Телеграм», що знаходиться за посилання [INFO] з назвою « [PERSON] », а саме: «Нарешті можу завершити історію з судом. Якщо ви думали, що я зам`яла справу, то ні. Просто суди - це не швидко і за один день все це не вирішується. Ви знаєте, що після того, як мій адвокат надіслав досудові претензії [PERSON] та [PERSON] , ми чекали реакції 10 днів… Адвокат Цимбалюк Діани надіслала відповідь ще пізніше. Я очікувала іншої реакції, враховуючи те, що у [PERSON] є адвокат чи юрист, що вона неодноразово заявляла в сторіз. Як ви вже зрозуміли, через таку затримку відповідей і відсутність своєчасної реакції, мій адвокат передав справу в суд. Суд виніс рішення на мою користь. Якщо коротко, суд виніс рішення: в діях осіб наявний склад злочину. Уже вчора детективи Бюро економічної безпеки встановили, що мені завдано моральної шкоди, в результаті чого мене визнали потерпілою. Тож тепер БЕБ притягнуть до кримінальної відповідальності усіх причетних. Надіюсь, що на майбутнє люди будуть добре думати перш ніж брехати та хейтити. Ці брудні і ниці ігри зі мною не працюють. Деталі і документи - в Телеграмі ([INFO] )». На цьому - кінець. Більше я до цього повертатись не буду. Але Бюро економічної безпеки - робить роботу далі...» та «Якщо коротко, суд виніс рішення: в діях осіб наявний склад злочину. Уже вчора детективи Бюро економічної безпеки встановили, що мені завдано моральної шкоди, в результаті чого мене визнали потерпілою. Тож тепер БЕБ притягнуть до кримінальної відповідальності усіх причетних. Надіюсь, що на майбутнє люди будуть добре думати перш ніж брехати та хейтити. Ці брудні і ниці ігри зі мною не працюють»; - зобов`язати [PERSON] у строк 5 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] , поширену в мережі «Інтернет» на сторінці у соціальній мережі «Інстаграм», що знаходиться за посиланням: [INFO] », та каналі у мобільному застосунку «Телеграм», що знаходиться за посилання [INFO] з назвою « [PERSON] », у спосіб, у який вона була поширена; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн та судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що позивачка є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якої є здійснення навчання для вчителів та репетиторів, систематично вдосконалює свої знання та навички, зокрема шляхом проходження різноманітних курсів, використовує власне ім`я як спосіб індивідуалізації в суспільних та ділових відносинах. [PERSON] виявила, що відповідачка, яка працює в тій самій сфері, зокрема, проводить курси для вчителів, неодноразово поширювала вказану недостовірну інформацію в мережі «Інтернет» на сторінці у соціальній мережі «Інстаграм» у форматі сторіз, з подальшим закріпленням у збережених історіях з назвою «Суд», з використанням ім`я [PERSON] . Так 25, 27 та 29 вересня, 06 жовтня, 09 листопада 2023 року зазначена інформація була поширена в мережі «Інстаграм» та 09 листопада 2023 року така ж інформацію була розміщена на каналі відповідачки у мобільному застосунку «Телеграм», чим завдала шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачки. Незважаючи на отримання досудової претензії 23 жовтня 2023 року, у якій їй пред`явлено вимогу припинити використання ім`я позивачки та утримуватись від дій, що можуть завдати шкоди честі, гідності та діловій репутації, відповідачка і по сьогодні відповідь не надала та 09 листопада 2023 року продовжила поширення недостовірної інформації, на підвердження якої у мобільному застосунку в Телеграмі додала відео ухвали суду, а також прикріпила фото резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Києва за результатами скарги [PERSON] , який діяв в її інтересах такого змісту: "Скаргу [PERSON] , який діє в інтересах ФОП [PERSON] , на бездіяльність уповноваженої особи Бюро економічної безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково. Зобов 'язати уповноважену особу Бюро економічної безпеки України, але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ФОП [PERSON] від 27 вересня 2023 року та розпочати досудове слідство. Зобов`язати уповноважену особу Бюро економічної безпеки України надати заявнику у строк, встановлений ч. 1 ст. 214 КПК України, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджує внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, викладених у її заяві від 27 вересня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення. В іншій частині скарги - відмовити». Уважала, що поширена [PERSON] інформація: «Якщо коротко, суд виніс рішення: в діях осіб наявний склад злочину», є недостовірною, оскільки відповідно до вимог Конституції України та КПК України до набрання обвинувальним вироком законної сили, не можна стверджувати про вчинення кримінально-караних дій певною особою і відповідно до презумпції неправдивих відомостей обов`язок доведення правдивості інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила. Поширення зазначеної інформації створює враження про позивачку як особу, причетну до протиправних діянь, вчинених відносно [PERSON] , оскільки [PERSON] зазначає прізвище [PERSON] . При цьому, поширення недостовірної інформації відповідачкою про начебто існування рішення суду, яким встановлено в діях позивачки складу злочину, завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачки, яка працює в тій самій сфері, що й відповідачка, тобто також проводить курси для вчителів, оскільки таку інформацію побачила велика кількість людей, які є потенційними клієнтами позивачки. Указаними діями [PERSON] позивачці завдана моральна шкода, яку вона оцінила в 10000 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки [PERSON] адвокат Воронюк С.О. уважав позовні вимоги безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають. Зазначав, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює господарську діяльність з надання освітніх послуг, зокрема онлайн-навчання. У серпні 2023 року [PERSON] після отримання послуг [PERSON] на своїй сторінці в соціальній мережі Інстаграм розмістила негаивний відгук у формі прямого наклепу та образи [PERSON] , що завдало останній моральної шкоди. У подальшому [PERSON] , не перевіривши достовірність такої інформації зробила її репост на своїй сторінці в Інстаграм. У зв`зку із цим ним, як представником [PERSON] , направлено досудову претензію [PERSON] та [PERSON] з вимогою про спростування цієї інформації. Одночасно з цим, за фактом протидії господарській діяльності [PERSON] , яка виражалося у протиправному вимаганні припинити займатися господарською діяльністю, погрозах вчинити насильство над [PERSON] та членами її сім`ї, подано заяву про вчинення злочину до Бюро економічної безпеки України, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину): ч.1 ст.206 КК України, бездіяльіність уповноважених детекивів БЕБ оскаржено до Шевченківького районного суду. При цьому звертав увагу, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Ні у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва, ні у публікаціях [PERSON] відсутні будь які твердження, що вказують на те, що Позивачка притягнена до кримінальної відповідальності та/або їй повідомлено про підозру, або взагалі причетна до таких незаконних дій. Мало того, у своїй публікації Відповідачка вказує, що тепер БЕБ притягнуть до кримінальної відповідальності усіх причетних, тобто проводитимуть слідчі дії, які в майбутньому здобудуть докази, які стануть підставою для повідомлення про підозру особам, які вчинили кримінальне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 206 КК України. У своїй публікації про отримання ухвали, про наявний склад злочину та роботу БЕБ не має жодної згадки про [PERSON] . Уважав, що розміщена [PERSON] інформація є її оціночним судженням та не підлягає спростуванню та доведенню її правильності. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обгрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку, тому відповідно до ст. 277 ЦК України оціночні судження не є предметом судового захисту. Також звертав увагу суду на те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що саме відповідачка опублікувала інформацію, яку позивачка просить скасувати, а лише надає докази, які нібито підтверджують факт публікації та характер інформації. При цьому, відповідно до вимог ст.100 ЦПК та практики Верховного Суду, роздруківки Інтернет-сторінок (веб-сторінок), які є паперовим відображенням електронного документа самі по собі не можуть буи доказами у справі, оригіналом електронного документа є електронний примірник документа з обов`зковими реквізитами, в тому числі підписом автора, проте у справі такі відсутні. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Петльована Н.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Звертала увагу суду, що прізвище [PERSON] згадується в одному повідомленні з інформацією про рішення суду, яким «в діях осіб наявний склад злочину», а для ознайомлення зі змістом ухвалу суду слід перейти за посиланням в мобільному за стосунку «Телеграм», що фактично ускладнює ознайомлення зі змістом ухвали. Підтвердила, що дійсно відповідь на претензію [PERSON] була підготовлена в межах 10 днів, інформацію [PERSON] щодо [PERSON] , яку поширила [PERSON] в мережі Інстаграм зараз вже недоступна, тоді як інформація, поширена [PERSON] щодо [PERSON] , про спростування якої заявлено у позові і досі перебуває в широкому доступі для широкого кола користувачів. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Воронюк С.О. просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. Зазначав, що сторони є конкурентами та інформація, поширена [PERSON] була перепоширена позивачкою з метою дискредитації відповідачки. Підтвердив, що інформація, про спростування якої йдеться в позовній заяві дійсно була поширена [PERSON] особисто, або підпорядкованими їй особами на своїй сторінці в соціальній мережі Інстаграм. Проте, на його переконання, така інформація лише підтверджує конфлікт між сторонами, є оціночними судженнями змісту ухвали суду [PERSON] , яка не має юридичної освіти, а отже не підлягає спростуванню. Крім того, твердження позивачки про те, що у спірній інформації йдеться про наявний склад злочину саме в діях [PERSON] є припущеннями, які будь-якими доказами не підтверджуються. Заслухавши представників сторін, дослідивши надані ними докази, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 4\~ст. 32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно із ч. 1\~ст. 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно зі\~ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) і ч.2 та 3\~ст. 34 Конституції України\~кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Ч. 1\~ст.2 Закону України «Про інформацію»\~визначено, що одним із основних принципів інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації. У\~ст. 201 ЦК України\~передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до\~ст. 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі\~ст. 299 ЦК України\~фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб; підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №761/6866/16-ц (6-639цс17). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч.1\~ст. 277 ЦК України). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із ч.2\~ст. 30 Закону України «Про інформацію»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З цього приводу в п. 15\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином, відповідно до\~ст. 277 ЦК України\~предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного\~статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Разом із цим положеннями ст.\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. З аналізу наведених положень закону слід дійти висновку, що позивач повинен довести обставини, що оспорювана інформація стосується безпосередньо його, а також впливає на його немайнові права та порушує ділову репутацію. Згідно з ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст.100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Судом установлено, що сторони є фізичними особами-підприємцями та здійснюють свою господарську діяльність в сфері надання освітніх послуг, зокрема здійснння навчання для вчителів та репетиторів. Позивачка [PERSON] є власником сторінки соціальній мережі "Інстаграм" з нікнеймом for_tutors. Відповідачка є власником сторінки у соціальній мережі "Інстаграм" з нікнеймом «4_ tutors», що знаходиться за посиланням [INFO] » та каналу в мобільному застосунку «Телеграм», що знаходиться за посиланням: " [INFO] з назвою « [PERSON] . Між сторонами виник конфлікт з приводу поширення позивачкою на своїй сторінці в Інстаграм негаивного відгуку [PERSON] , який містив форму наклепу та образ, про освітні послуги [PERSON] . Крім того, за фактом протидії законній господарській діяльності ФОП [PERSON] , яке виражалося у протиправному вимаганню припинити займатися господарською діяльність, погрозах вчинити насильство над [PERSON] та членами її сім`ї, представник [PERSON] адвокат Воронюк С.О. звернувася до Бюро економічної безпеки України про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 206 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 203 року скаргу [PERSON] в інтересах ФОП [PERSON] на бездіяльність уповноваженої особи Бюро економічної безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково:зобов 'язано уповноважену особу Бюро економічної безпеки України, але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ФОП [PERSON] від 27 вересня 2023 року та розпочати досудове слідство. Зобов`язати уповноважену особу Бюро економічної безпеки України надати заявнику у строк, встановлений ч. 1 ст. 214 КПК України. У зв`язку із цим, відповідачкою [PERSON] на своїй соціальній сторінці в "Інстаграм" здійснено ряд публікацій, зокрема такого змісту: «Нарешті можу завершити історію з судом. Якщо ви думали, що я зам`яла справу, то ні. Просто суди - це не швидко і за один день все це не вирішується. Ви знаєте, що після того, як мій адвокат надіслав досудові претензії [PERSON] та [PERSON] , ми чекали реакції 10 днів. Адвокат Цимбалюк Діани надіслала відповідь ще пізніше. Я очікувала іншої реакції, враховуючи те, що у [PERSON] є адвокат чи юрист, що вона неодноразово заявляла в сторіз. Як ви вже зрозуміли, через таку затримку відповідей і відсутність своєчасної реакції, мій адвокат передав справу в суд. Суд виніс рішення на мою користь. Якщо коротко, суд виніс рішення: в діях осіб наявний склад злочину. Уже вчора детективи Бюро економічної безпеки встановили, що мені завдано моральної шкоди, в результаті чого мене визнали потерпілою. Тож тепер БЕБ притягнуть до кримінальної відповідальності усіх причетних. Надіюсь, що на майбутнє люди будуть добре думати перш ніж брехати та хейтити. Ці брудні і ниці ігри зі мною не працюють. Деталі і документи - в Телеграмі([INFO] )». На цьому - кінець. Більше я до цього повертатись не буду. Але Бюро економічної безпеки - робить роботу далі...» та «Якщо коротко, суд виніс рішення: в діях осіб наявний склад злочину. Уже вчора детективи Бюро економічної безпеки встановили, що мені завдано моральної шкоди, в результаті чого мене визнали потерпілою. Тож тепер БЕБ притягнуть до кримінальної відповідальності усіх причетних. Надіюсь, що на майбутнє люди будуть добре думати перш ніж брехати та хейтити. Ці брудні і ниці ігри зі мною не працюють». Факт поширення цієї інформації саме [PERSON] , її зміст, представником відповідачки визнається, а тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України не підлягають доказуванню, а доводи представника відповідачка про ненлежність доказів відповідно до ст. 100 ЦПК України, поданих представником позивачка, суд до уваги не приймає. Разом з тим, дослідивши зміст цієї інформації, суд дійшов висновку, що вона не є недостовірною, такою, що порушує честь та гідність та ділову репутацію позивачки, а відтак і не підлягає спростуванню з огляду на таке. Так, інформація «Нарешті можу завершити історію з судом. Якщо ви думали, що я зам`яла справу, то ні. Просто суди - це не швидко і за один день все це не вирішується. Ви знаєте, що після того, як мій адвокат надіслав досудові претензії [PERSON] та [PERSON] , ми чекали реакції 10 днів. Адвокат Цимбалюк Діани надіслала відповідь ще пізніше. Я очікувала іншої реакції, враховуючи те, що у [PERSON] є адвокат чи юрист, що вона неодноразово заявляла в сторіз." відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в суді представник позивачки підтвердила наявність між соронами конфлікту, а також, що [PERSON] зверталась до [PERSON] із досудовою претензією 27 вересня 2023 року, відповідь на яку було надано 04 жовтня 2023 року в десятиденний строк. Інформація "Як ви вже зрозуміли, через таку затримку відповідей і відсутність своєчасної реакції, мій адвокат передав справу в суд. Суд виніс рішення на мою користь. Якщо коротко, суд виніс рішення: в діях осіб наявний склад злочину. Уже вчора детективи Бюро економічної безпеки встановили, що мені завдано моральної шкоди, в результаті чого мене визнали потерпілою. Тож тепер БЕБ притягнуть до кримінальної відповідальності усіх причетних. Надіюсь, що на майбутнє люди будуть добре думати перш ніж брехати та хейтити. Ці брудні і ниці ігри зі мною не працюють. Деталі і документи - в Телеграмі ([INFO] )». На цьому - кінець. Більше я до цього повертатись не буду. Але Бюро економічної безпеки - робить роботу далі...» на переконання суду також не є недостовірною, оскільки є особистим тлумаченням змісту ухвали суду, тобто є оціночними судженнями. Положенняст.214\~КПК України\~перебувають у\~взаємозв`язку\~з ч.1\~ст.2\~КК України,\~згідно з\~якою підставою\~кримінальної відповідальності\~є вчинення\~особою суспільно\~небезпечного діяння,\~яке містить\~склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до п.2 Розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Аналіз вищезазначених\~положень законодавства\~дає підстави\~для висновку,\~що реєстрації\~в Єдиному\~реєстрі досудових\~розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Тобто, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва розглянувши скаргу представника заявника та додатки до неї встановив, що у діях осіб наявний склад злочину, а тому зобов`язав уповноважену особу Бюро економічної безпеки України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ФОП [PERSON] від 27 вересня 2023 року та розпочати досудове слідство. При цьому наявний склад злочину є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а притягнення конкретної особи до кримінальної відповідальності починається з моменту повідомлення їй про підозру. З урахуванням наведеного, оскільки ні в самій публікаціїї, ні в змісті ухвали прізвище позивачки [PERSON] не згадується, твердження її представника про те, що згадка прізвища [PERSON] та її адвоката в попередніх публікаціях створює враження у читачів про її приченість до незаконних дій щодо [PERSON] є припущенням та будь-якими доказами не підтверджується. Разом з тим [PERSON] прикріплено посилання, перейти по якому користувачі могли ознайомитись зі змістом цього рішення суду, в якому прізвище [PERSON] не згадується і яким встановлено незаконність дій працівників БЕБ щодо невнесення відомосей до Єдиного реєстру досудових рохзслідувань за заявою [PERSON] . Таким чином суд дійшов висновку що поширена [PERSON] інформація не є недостовірною, є її оціночними судженнями, а отже не підлягає спростуванню, тому вимоги про зобов`язання\~ [PERSON] спростовувати недостовірну інформацію, що принижує честь, гідність позивачки шляхом оприлюднення не пізній 5 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, не підлягає задоволенню. Позовна вимога про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 10000 грн. є похідною від вимоги про визнання поширеної інформації недостовірною та зобов`язання спростовувати недостовірну інформацію, що принижує його честь, гідність, тому підстави для її задоволення також відсутні. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несть сторони, крім випадків надання правничою допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. Ураховуючи викладене, витрати на правову на правничу допомогу адвоката, понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed