Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє представник - адвокат Печінка П.В. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи з відповідачем в шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] . 05 лютого 2020 року рішенням Гусятинськогорайонного суду Тернопільської області розірвано шлюб між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жительки с. Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області) та [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителем [ADDRESS] ), зареєстрований 06 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №18, (повторно видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2020 року за її позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини вирішено стягувати з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителя [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жительки с. Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 (тисяча сто) гривень щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На суму 1100 гривень в місяць в теперішній час її важко утримувати сина, а [PERSON] як батько дитини повинен брати участь у вихованні та утриманні сина. На даний час її стало відомо, що [PERSON] перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та регулярно одержує грошове забезпечення у розмірі достатньому для покращення як свого добробуту, так матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Гусятинського суду та визначити спосіб стягнення аліментів - 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу). Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2020 року з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителя [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жительки с. Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 (тисяча сто) гривень щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття на - стягнення з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителя [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жительки с. Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходів), починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи неодноразово повідомлявся за місцем реєстрації відповідно до приписів ст.128 ЦПК України, поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву не подавав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача адвоката Печінки П.В., дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жительки с. Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області) та [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителем [ADDRESS] ), зареєстрований 06 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №18, (повторно видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2020 року вирішено стягувати з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителя [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жительки с. Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 (тисяча сто) гривень щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені обставини не потребують доказуванню при розгляді справи №596/1951/23 відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформаційної довідки -відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого)податку та військового збору станом на 07.02.2014 №1904-24-00278 виданої Гусятинською державною податковою інспекцією Головного управління ДПС у Тернопільській області 07.02.2024 року за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року у [PERSON] доходи відсутні. (а.с.33,34-35). Також, як встановлено, відповідач [PERSON] 17.10.2022 призваний на військову службу під час мобілізації [INFO] у військову частину [NUMBER] . (а.с.46-47). Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід змінити спосіб стягнення аліментів у зв`язку із погіршенням її матеріального стану. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно приписів ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як слідує із розяснень, що містяться в пунктах 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8ст. 7 СК Українипри вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Як слідує із змісту положень ст.181 СК України,, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннямистатті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначена правова позиція неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів і встановити їх у розмірі 1/4 частки від доходу платника аліментів, щомісячно, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів, які були визначенні рішенням суду, матеріальний стан відповідача, а саме, що він є військовослужбовцем та має відповідний дохід. Тобто, позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» (станом на день подання позову) прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 року складає 2833,00 грн. на місяць. Як встановлено судом на сьогоднішній день сума аліментів, яка стягується з відповідача щомісячно за рішенням суду у розмірі 1100 грн. суперечить положенню ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки дана сума є меншою ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років. Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, її матеріальне становище погіршилося, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити їх самостійно в повній мірі. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та з підстав, передбачених наведеними вище нормами матеріального права, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення незалежно від того чи перебувають її батьки у шлюбі між собою, а також зважаючи на матеріальне становище сторін, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, виходячи з розумності і справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів на дитину і встановлення їх у розмірі 1/5 частки від доходу платника аліментів з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] в дохід держави (одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial