Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом до Харківської міської ради, 3-тя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. та просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не менше п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, а саме квартира [ADDRESS] . [PERSON] прийняв вищевказану квартиру у спадщину після смерті своєї матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак свідоцтво про право власності отримати не встиг. Позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , оскільки більше п`яти років і до дня його смерті проживала з ним однією сім`єю. Весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доходи обох вважали спільними і розпоряджалися коштами щодо спільних витрат, за спільні кошти займалися благоустроєм в будинку, робили поточний ремонт, сплачували комунальні послуги, купували предмети домашнього побуту, несли інші витрати. Фактично виконували всі права та обов`язки подружжя та не вважали, що відсутність реєстрації шлюбу є перешкодою для створення сім`ї. Позивач займалася похованням чоловіка. Після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки документів, які б підтверджували наявність підстав для спадкування (родинні зв`язки та/або доказів проживання однією сім`єю та прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб), а також документів які встановлюють право власності спадкодавця на нерухоме майно [PERSON] позивач не надала. За відсутністю у позивача необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус роз`яснив, що необхідно вирішити це питання у судовому порядку. Вказане і змусило позивачку звернутися із цією заявою до суду разом із визнанням права власності за нею на спадкове майно. Позивач до судового засідання не прибула, просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленою про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за відсутності не надав, відзив на позовну заяву не подавав. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, просила слухати справу у її відсутність . Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням\~ст.280 ЦПК України. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2\~ст. 247 ЦПК України Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~ст. 76-82 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Повним витягом № 00044028872 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 13.03.2024 року ,актовий запис № 00144752968 від 24.06.2023 року , зареєстрованого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 7088, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина, а саме на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] прийняв вищевказану квартиру у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова № е523113а-35е8-4175-bef7-f6c8ad45155e від 13.03.2024 року , однак свідоцтво про право власності отримати не встиг. Позивач [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , оскільки більше п`яти років і до дня його смерті проживала з ним однією сім`єю. Весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доходи обох вважали спільними і розпоряджалися коштами щодо спільних витрат, за спільні кошти займалися благоустроєм в будинку, робили поточний ремонт, сплачували комунальні послуги, купували предмети домашнього побуту, несли інші витрати. Фактично виконували всі права та обов`язки подружжя та не вважали, що відсутність реєстрації шлюбу є перешкодою для створення сім`ї. Позивач займалася похованням чоловіка [PERSON] та понесла всі витрати пов`язані з цим. Позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно до\~ст. 1264 ЦК України. Як вбачається з копії спадкової справи № 9/2024 після померлого [PERSON] спадкоємців попередніх черг спадкування немає. Спадщину позивач прийняла, бо на день смерті спадкодавця проживала з ним , у встановлений законом строк після смерті [PERSON] , позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини № 21 від 13.03.2024 року. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачці було відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , позивачці необхідно підтвердити проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років. Отже встановлення даного юридичного факту проживання зі спадкодавцем позивачеві необхідно для належного оформлення своїх спадкових прав. Відповідно до п. 5ч.2 ст.293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~Згідно абзацу 1 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд не має сумніву у доведеності сумісного проживання та ведення спільного господарства позивачем та померлим у вказаний позивачем період часу, та доходить висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. Встановивши, що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом у встановлений\~статтею 1270 ЦК України\~строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, тобто є таким, що прийняв спадщину після померлого. Відповідно до частини першої\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~статті 68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії\~обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved