Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 21.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року, відповідно до умов якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 20200,00 дол. США із сплатою 13,25 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 21.03.2023 року. Позичальник [PERSON] не виконала взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 27.04.2023 року виникла заборгованість за Кредитним договором № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року у розмірі 10798,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 394879,08 грн., з яких: ?8542,44 дол. США заборгованість за кредитом, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 312385,07 грн.; ?2255,87 дол. США заборгованість за відсотками, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 82494,01 грн. Оскільки досудове врегулювання даного спору між сторонами не вдалося можливим, у зв`язку із не реагуванням з боку відповідачки на вимогу про погашення заборгованості та належне виконання взятих на себе зобов`язань, просить суд задовольнити позов, та ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10798,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 394879,08 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 09.08.2023 року було постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити даний позов та провести розгляд справи у відсутності сторони позивача. У разі неявки відповідача не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідачки, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачка не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що 21.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року (надалі Кредитний Договір), відповідно до умов якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 20200,00 дол. США із сплатою 13,25 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 21.03.2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного Договору. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі: «Житло в кредит на вторинному ринку», /та на сплату комісій Банку за цим Договором. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно п. 1.4 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом складає 13,25 % річних. Кредитор має право без отримання будь якої додаткової згоди Позичальника коригувати (змінювати) процентну ставку протягом дії цього Договору в випадках, передбачених п. 1.5 1.6 Договору, та з дотриманням порядку, передбаченого п. 6.2 цього Договору. Згідно п. 3.4 Кредитного договору з підписанням цього Договору, у відповідності з чинним законодавством, Позичальник здійснює погашення кредитної заборгованості в наступному порядку: нарахована пеня/штраф; заборгованість за процентами; заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 5 Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Кредитора: ?Щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 цього Договору та остаточне погашення кредиту 21.03.2023 року (включно) на рахунок зазначений в п. 4.1 цього Договору; ?Щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] в «Райффайзен Банк Аваль». По справі встановлено, що 24.01.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014/0029/74/71905/81-1/32878 до Кредитного договору № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року (надалі Додаткова угода № 1), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо врегулювання заборгованості Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Так, згідно п. 1.1, 1.2 Додаткової угоди № 1 станом на Дату застосування змін фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором по сплаті суми Кредиту становить 8574,79 дол. США. Станом на Дату застосування змін заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 846,81 дол. США, у тому числі: 502,89 дол. США заборгованість з погашення Кредиту; та 343,92 дол. США заборгованість з погашення процентів. Згідно п. 1.3, 1.4 Додаткової угоди № 1 на підставі цієї Додаткової угоди з Дати застосування змін Фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму Заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 тимчасово на період з «15» лютого 2020 року до «14» лютого 2021 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та змінити строк його сплати відповідно до Графіку повернення Кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї Додаткової угоди та її невід`ємною частиною. У подальшому, 26.03.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014/0029/74/71905/81-1/34843 до Кредитного договору № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року (надалі Додаткова угода № 2), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо врегулювання заборгованості Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Так, згідно п. 1.1, 1.2 Додаткової угоди № 2 станом на Дату застосування змін фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором по сплаті суми Кредиту становить 8564,57 дол. США. Станом на Дату застосування змін заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 496,83 дол. США, у тому числі: 374,85 дол. США заборгованість з погашення Кредиту; та 121,98 дол. США заборгованість з погашення процентів. Згідно п. 1.3, 1.4 Додаткової угоди № 2 на підставі цієї Додаткової угоди з Дати застосування змін Фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму Заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 тимчасово на період з «15» квітня 2021 року до «14» квітня 2022 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та змінити строк його сплати відповідно до Графіку повернення Кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї Додаткової угоди та її невід`ємною частиною. За змістом статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, скріпивши Кредитний договір та Додаткові угоди підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно умов Договору, а також повернути Кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у складі щомісячних платежів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно приписів\~ч.\~1\~ст.\~530,\~ст.\~610\~ЦК України\~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 27.04.2023 року виникла заборгованість за Кредитним договором № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року у розмірі 10798,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 394879,08 грн., з яких: ?8542,44 дол. США заборгованість за кредитом, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 312385,07 грн.; ?2255,87 дол. США заборгованість за відсотками, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 82494,01 грн. Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за Кредитним договоом. Вказаний розрахунок заборгованості стороною відповідача спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Судом встановлено, що у зв`язку із порушенням умов Кредитного договору № 014/0029/74/71905 від 21.03.2007 року позивач звертався до [PERSON] із письмовою вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вимоги № 114/5-К-302129 від 27.04.2023 року. Однак, така залишилися без відповідного реагування. Так як відповідачка своїх зобов`язань за Кредитним договором та Додатковими угодами добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача виникло обґрунтоване право вимагати повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості, а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved