Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

У березні 2024 року позивач, за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст.\~147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 13 травня 2024 року, через свого представника [PERSON] в підсистемі «Електронний суд» звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 07 червня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, наявності різних поглядів на життя, а також через відсутність взаєморозуміння. На даний час подружжя не підтримує шлюбні відносини, у кожного окреме господарство та бюджет. На теперішній час між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2024 року, після витребування інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача від Мінсоцполітики України, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, однак 22 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] за відсутності обмежень у повноваженнях, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. У зв`язку з відсутністю поштового обігу з містом Маріуполем Донецької області, де зареєстрований відповідач, і що знаходиться на тимчасово окупованій та, відповідно, непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено в тому числі шляхом розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про виклик до суду. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача та його роботи суду позивачем не повідомлялося, а як внутрішньо переміщена особа відповідач згідно даних Мінсоцполітики України не зареєстрований. Відзив відповідачем не подавався. За таких обставин, з урахуванням відсутності заперечень позивача за правилами ст.ст.\~280, 287, 288 ЦПК України\~справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 червня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 06 лютого 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, залучених до матеріалів справи в копіях (а.с. 10, 11). Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. На даний час подружжя не підтримує шлюбні відносини, у кожного окреме господарство та бюджет. На теперішній час між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові і поваги один до одного. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 55 СК України\~\~дружина\~\~та\~\~чоловік\~\~зобов`язані\~\~спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~\~членами\~\~сім`ї\~\~на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя малолітніх дітей, враховує також їх інтереси та зазначає про те, що задля охорони його інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує на зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, ухилення відповідача від явки до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105, ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Про розподіл судових витрат на свою користь позивач не клопотала, тому судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved