Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який залишив заповіт на користь позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Це господарство відносилося до колгоспного двору, головою якого був батько позивачки. Позивачка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса та фактично вступивши в управління спадковим майном. З того часу вона проживає в даному будинку, утримуючи його. З метою\~оформлення своїх\~прав на\~вказане спадкове\~майно позивачка\~звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки право власності на вказане нерухоме майно залишилося зареєстрованим за померлим головою колгоспного двору, частки голови та членів цього двору у даному майні не виділено. У зв`язку із цим позивачці рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно. Позивачка також зазначає, що правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно відсутній. Тому вона просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивачка та її представник, адвокат Марціновська Д.М. в судове засідання не з`явились, 13.12.2023 року разом з позовною заявою представник позивачки подала клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її та позивачки участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, 11.01.2024 року та 09.02.2024 року подали до суду письмові заяви, в яких вказують про визнання позову та просять розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.67, 73). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивачки вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.52). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07.09.2002 року позивачка у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.52). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у с. Фатовець Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.7 ). Згідно з даними заповіту, посвідченого секретарем Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 28.01.2016 року та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №16, [PERSON] все своє майно заповів позивачці (а.с. 8). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 55319 та копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюротехнічної інвентаризації» 15.03.2016\~ року, право власності на вказане нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дане майно складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 72, 9 кв.м., житловою площею 37, 3 кв.м., прибудови - "А1"; стайні - "Б"; стодоли - «В»; комори «Г»; вбиральні «Д»; сараїв - «"Е", "З" »; літньої кухні «Є»; гаражу «Ж»; криниці - «N»; огорожі «№ 1- № 2 »; вимощення «ІІ». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1950 - 2000 роках. Право власності на вказане майно зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14.09.1989 року виконкомом Коломийської районної Ради на підставі рішення № 125 від 14.06.1989 року (а.с.9-14). Згідно з даними довідки №202/02-32/23, виданої П`ядицькою сільською радою (Великокам`янський старостинський округ) Коломийського району Івано-Франківської області 29.11.2023 року, померлому [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спадковий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був померлий [PERSON] . Станом на 1990 рік у цьому будинку проживали: [PERSON] - голова господарства, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка. На день смерті [PERSON] у вказаному дворі було також зареєстровано місце проживання позивачки та її дітей. Судом встановлено, що заповіт від імені вказаного спадкодавця посвідчувався виконкомом Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 28.01.2016 року за № 16. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.40\~). Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за заповітом позивачка звернулася з відповідною заявою до вищевказаної приватного нотаріуса, яка рекомендувала останній звернутися з відповідним позовом, оскільки право власності на вище вказану частку спадкового будинковолодіння зареєстроване за спадкодавцем [PERSON] як за головою колгоспного двору, частки цього голови та інших власників у майні колгоспного двору не виділено, про що 27.11.2023 року вказаною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 39). Судом також встановлено, що в газеті "ЗР -Інформ" № 48 (1451) за 08.12.2023 року (стор.10) міститься оголошення про те, щоб вважати недійним втрачене вказане свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.41). Згідно з даними спадкової справи № 40/2023, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину відповідно до вказаного заповіту прийняла позивачка, звернувшись 11.08.2023 року до вказаної приватного нотаріуса з відповідною заявою. Крім того, в матеріалах вказаної спадкової справи наявні заяви відповідачів про відмову від обов`язкової частки у спадщині, яка залишилася після смерті [PERSON] (а.с. 83-91). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Судом встановлено, що позивачка як дочка померлого голови колгоспного двору прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та продовжуючи там проживати до дня її смерті. Згідно з положеннями ч.3 ст.1268 чинного\~ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачкою як за єдиним спадкоємцем за заповітом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. При цьому суд бере до уваги, що відповідачі , які були членами вказаного колгоспного двору, не витребували своїх часток у цьому майні, не претендували на них до та після смерті голови колгоспного двору, а також не претендують на свої частки на час ухвалення даного рішення. На\~підставі\~наведеного,\~\~ст.ст.\~392,\~1261,\~1296 ЦК України,ст.ст.\~206,\~263-265,268,273,352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved