Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22.09.2008 визнано недієздатним[PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя с. Красноліси Сквирського району Київської області, встановлено над ним опіку та призначено опікуна [PERSON] , 1952 року народження, жительку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2023. Фактичним опікуном\~свого дядька,\~недієздатного[PERSON] , [INFO] , є заявник. Однак при виконанні обов`язків опікуна виникають певні труднощі з представництвом його інтересів. Заявник [PERSON] у змозі бути опікуном [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд: -визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Красноліси Сквирського району Київської області, жителя [ADDRESS] ; -призначити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Красноліси Сквирського району Київської області, жителем [ADDRESS] . У судове\~засіданняпредставник заявника [PERSON] адвокат Соболь Б.В. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с. 23). Представник заінтересованої особи органу опіки\~та піклування\~при виконавчому\~комітеті Сквирської\~міської ради у судове засідання не з`явився, 06.11.2023 надав суду клопотання, в якому просить справу розглянути у відсутності представника, не заперечував проти заявлених вимог. Просила суд при ухваленні рішення врахувати вимоги статті 58 Конституції України (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22.09.2008 визнано недієздатним[PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя с. Красноліси Сквирського району Київської області, встановлено над ним опіку та призначено опікуна [PERSON] , 1952 року народження, жительку [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки МСЕК №047871 в 1990 році визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства, довічно (а.с.8). У 2008 році проходив обстеження на СПЕ. Висновком СПЕ визнаний таким, що страждає на легку розумову відсталість в ступені вираженої дебільності та не може усвідомлювати значення своїх дій, повністю соціально дезадаптований та потребує стороннього догляду (а.с. 9-10). Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №370-ц\~\~від 20.03.2024 [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад легку розумову відсталість в ступені вираженої дебільності із емоційно-вольовою нестійкістю (МКХ-10, F-70.1). За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду (а.с.35-36). Опікун недієздатного [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2023 (а.с. 7). Фактичним опікуном\~недієздатного[PERSON] , [INFO] , є заявник, його племінник [PERSON] . Однак при виконанні обов`язків опікуна виникають певні труднощі з представництвом інтересів недієздатного. Заявник [PERSON] у змозі бути опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Так, главою 2 розділу IV ЦПК України передбачено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. За змістом ч. 1, 6, 7 ст. 300 ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, яка діє на даний час) суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На час\~ухвалення рішення\~Сквирського районного\~суду Київської\~області від\~22\~вересня 2008\~року про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, не існувало норми закону про термін дії такого рішення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Слід зазначити,\~що хоча\~наразі і\~діє новий\~порядок розгляду\~заяв про\~визнання фізичної\~особи недієздатною,\~який передбачає\~строковість дії\~судового рішення\~та необхідність\~періодичного продовження\~такого строку,\~рішення Сквирського\~районного суду\~Київської області\~від 22\~вересня 2008\~року про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, постановлене до внесення відповідних законодавчих змін, а відтак строк дії даного рішення жодними строками не обмежений. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відтак за загальним правилом норма права діє стосовно відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Отже, до певних юридичних фактів застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали. Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп/97, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. За таких підстав суд дійшов до переконання, що дія рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 вересня 2008 року у цивільній справі № 2-о-94/2008 не обмежена жодним строком, таке рішення є чинним та відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З урахуванням викладеного, зважаючи, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22 вересня 2008 року у цивільній справі № 2-о-94/2008 не встановлено строк його дії, положення ч. 7 ст. 300 ЦПК України не розповсюджуються на правовідносини, що виникли унаслідок постановлення такого рішення. За таких обставин, заявлена вимога про визнання недієздатним [PERSON] ,\~ [INFO] , задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~41\~ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Згідно\~ст. 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4\~ст. 63 ЦК України\~опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 2\~ст.\~300\~ЦПК України\~встановлено,\~що Суд\~за заявою\~органу опіки\~та піклування\~чи особи,\~призначеної піклувальником\~або опікуном,\~у місячний\~строк звільняє\~її від\~повноважень піклувальника\~або опікуна\~і призначає\~за поданням\~органу опіки\~та піклування\~іншу особу,\~про що\~постановляє ухвалу.\~Суд за\~заявою особи,\~над якою\~встановлено піклування,\~може звільнити\~піклувальника від\~його повноважень\~і призначити\~за поданням\~органу опіки\~та піклування\~іншого піклувальника,\~про що\~постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника. Отже, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід задовольнити вимогу заявника [PERSON] та призначити його опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати у справах про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial