Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

08.04.2024\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси надійшла\~заява [PERSON] ,\~за участю\~заінтересованої особи Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті. 09.04.2024 ухвалою суду заяву залишено без руху. 18.04.2024 на виконання ухвали суду від 09.04.2024 надійшла заява про усунення недоліків. 01.05.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Встановлення даного факту заявник обґрунтовує необхідністю подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документа свідоцтва про смерть. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали заяви та справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2020, виданого Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1627, [PERSON] є дружиною [PERSON] 03.01.2024 перебуваючи поза межами території України, а саме на території невизнаної «Турецької Республіки Північного Кіпру» помер громадянин України [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий 06.09.2005 Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, паспорт для виїзду за кордон серії [NUMBER] ), про що складено Державною лікарнею ім. лікаря Бурхана Налбантоглу в м. Нікосія Турецької Республіки Північного Кіпру довідку про смерть від 04.01.2024. Також 12.01.2024 Державною лікарнею ім. лікаря Бурхана Налбантоглу в м. Нікосія Турецької Республіки Північного Кіпру тіло [PERSON] було підготовлено та забальзамовано моргом відповідно до санітраних норм для транспортування авіатранспортом. Дані документи подаються до суду з перекладом на українську мову, який засвідчено нотаріусом нотаріальної контори м. Стамбул (Туреччина) та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шклярук З.М., що зареєстровано в реєстрі за № 4523, 4524. Управлінням реєстрації населення та Секретаріатом у справах населення Міністерства внутрішніх справ Турецької Республіки Північного Кіпру зареєстровано смерть [PERSON] , та зазначено, що датою смерті є [INFO] , місцем смерті Каплиджа-Іскеле, посвідчення особи, що померла - FH № 332269, дата народження особи [INFO] , місце народження та громадянство Україна. У заявника відсутня можливість зареєструвати факт смерті чоловіка - [PERSON] [INFO] , та отримати відповідне свідоцтво про смерть згідно вимог чинного законодавства України, оскільки факт смерті відбувася на тимчасово окупованій території Республіки Кіпр. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції\~наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191\~(г1066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2001 за № 473/5664, реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування. Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль\~та перекладу на українську мову. Так звана "Турецька Республіка Північного Кіпру" була засуджена світовим співтовариством і оголошена незаконною. За винятком Туреччини, жодна держава або міжнародна організація не визнає цю територію. Невизнання цієї території світовим співтовариством, і Україною, зокрема, унеможливлює захист громадян України з боку дипломатичних установ України, усі документи, видані на цій території, не визнаються Україною. Легалізація документів (проставлення штампу апостиль) компетентними органами Кіпру є\~неможливою. Таким чином, зважаючи на відсутність документів, необхідних для реєстрації смерті, зазначена консульська дія не може бути вчинена Посольством України в Республіці Кіпр. У зв`язку з чим, у заявника відсутня можливість зареєструвати факт смерті чоловіка - [PERSON] [INFO] , та отримати відповідне свідоцтво про смерть згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 8\~ст. 315 ЦПК України cуд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о). За змістом\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Звертаючись з даною заявою до суду, заявник посилається на те, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка, оскільки,\~факт його смерті відбувся на території Турецької Республіки Північного Кіпру, яка не визнається світовим співтовариством та на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин, існують підстави для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий 06.09.2005 Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, паспорт для виїзду за кордон серії [NUMBER] ) на окупованій території Кіпру, а саме на території Турецької Республіки Північного Кіпру в Каплиджа-Іскеле. Враховуючи те, що встановлення факту смерті має для заявника важливе юридичне значення, а також те, що цей факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved