Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

07 лютого 2024 року Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 01 червня 2016 року у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №562. Позов обґрунтований тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що з роками стосунки розладилися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага, у зв`язку із чим шлюбні відносини припинені з лютого 2023 року. Збереження шлюбу вважає неможливим. Сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю за взаємною згодою сторін. Також, позивач просить призначити виплату аліментів відповідачем на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Суд вважає Відповідача повідомленим про розгляд цієї справи, оскільки судові документи направлялись йому поштовим зв`язком на адресу зареєстрованого місця проживання, однак конверт повернувся без вручення. Відзиву Відповідач до суду не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] 01 червня 2016 року у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між Позивачем та Відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 562. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні дитини, позивач посилається на те, що дитина проживає із нею, і заперечень проти цього відповідач не надав, суд вважає, що позов в частині стягнення аліменти також слід задовольнити. Визначений позивачем розмір аліментів частка від доходів відповідача не є завищеним. Враховуючи установлені обставини, а також позицію відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача на користь Позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 211, 20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved