Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2107943899519 від 20.03.2021 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі - ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та фізична особа [PERSON] уклали між собою кредитний договір № 2107943899519, за яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надав, а [PERSON] отримала кредит в розмірі 3300 грн. на строк 16 днів з моменту отримання кредиту, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі:а) 2% за кожен день користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно зі звичайною процентною ставкою у 2%; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті в), тип процентної ставки - фіксована. Граничний строк дії договору кредитування - 1 рік. Також позичальник сплачує комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту у розмірі 92 грн. 40 коп.01.12.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(далі - ТОВ «Вердикт Капітал») уклали між собою договір факторингу № 1-12, за яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування`відступилоТОВ «Вердикт Капітал`право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2107943899519 від 20.03.2021 року.Згідно додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 яким є реєстр боржників до договору факторингу № 1-12, право вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] , яке виникло на підставі кредитного договору № 2107943899519 від 20.03.2021 року, також було передано за договором факторингу ТОВ «Вердикт Капітал».10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали між собою договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр`право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2107943899519 від 20.03.2021 року.Заборгованість складається із: 3 299 грн. 20 коп. - суми кредиту, 27 299 грн. 20 коп. - суми заборгованості за відсотками по кредиту за період з 20.03.2021 року по 20.03.2022 року. Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01, право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] , яке виникло на підставі кредитного договору № 2107943899519 від 20.03.2021 року, також було передано за договором факторингу ТОВ «Коллект Центр».Станом на дату подання позовної [PERSON] має заборгованість по вказаному кредитному договору в розмірі 54 953 грн. 50 коп., з яких: 3 299 грн. 20 коп. - сума заборгованості за основою сумою кредиту,51 654 грн. 30 коп. - сума заборгованості за відсотками по кредиту.Станом на 10.03.2023 року у позивача виникла заборгованість в сумі 54 953 грн. 50 коп. Станом на день подання позовної заяви заборгованість за договором відповідачем не погашена, відсотки за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. ТОВ «Коллект Центр`просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності у меншому розмірі в сумі 30 598,40 грн., з яких: 3 299 грн. 20 коп. - сума заборгованості за основою сумою кредиту,27 299 грн. 20 коп. -сума заборгованості за відсотками по кредиту, вирішити питання про розподіл судових витрат. 12.02.2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. 06.03.2024 року у строк, встановлений судом в ухвалі суду від 12.02.2024 року, представник відповідача [PERSON] - адвокат Кузьменко А.В. через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала відзив на позовну заяву, в якому висловлено заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що [PERSON] не знає про існуючу кредитну заборгованість. З 2021 року вона жодного разу не отримувала вимог про погашення заборгованості. Позивачем не підтверджено доказами про перерахунок коштів у розмірі 3300 грн. Не погоджується із розрахунком заборгованості. Сторони погодили розмір кредиту у розмірі 3300 грн. та сплатити проценти у розмірі 211,20 грн. за користуванням кредитом строком16 днів. Вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 27299,20 грн. є необґрунтованою та несправедливою розумінні п. 5 ч. 3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів»,оскільки при укладенні договору про надання фінансових послуг №2107943899519 «Стандартний» від 20.03.2021 року було погоджено розмір відсотків, який за домовленістю між сторонами (згідно додатку №1 до вказаного договору) не мав перевищувати суму 211,20 грн. за весь період кредитування, також договір про надання фінансових послуг не в повній мірі відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови договору спричиняють дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін на користь банку. Витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 13000 грн.не підтверджені доказами тає значно завищеними. Представник відповідача просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі, вирішити питання про розподіл судових витрат, які понесла відповідач. Відзив, направлено на поштову адресу позивача, що підтверджується копією накладної №1118540 від 06.03.2024 року та було вручено за довіреністю 11.03.2024 року. 03.04.2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якої зазначив, що відповідач при укладені кредитного договору ознайомився з його умовами, прийняв їх та підписав, відтак вважає умови кредитного договору такими, що не порушують вимог ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЦК України, а тому підлягають виконання з боку відповідача, шляхом сплати тіла кредиту та відсотків за період фактичного користування кредитними коштами. Вказує, що факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3300 грн. підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», вказані кошти відповідач отримав на свій рахунок, який вказав при поданні заявки на видачу кредиту, таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного кредитного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредитних коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Зазначає, що сторона відповідача не надала суду достатні, належні, допустимі докази на спростування факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Також, представник позивача заявив клопотання про витребування доказів, а саме витребування в АТ КБ «ПриватБанк» виписки по рахунку відповідача за номером картки № [NUMBER] за період з 20 березня 2021 року по 20 березня 2022 року. Надалі, представник відповідача заперечив проти стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., оскільки вважає вказану справу незначною за складністю, а позиція відповідача полягає у тому, що він нічого не має доводити, лише посилається на несправедливість умов кредитного договору, тому просив відмовити відповідачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, та враховуючи зазначене, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кузьменко А.В. 04.04.2024 року через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила про визнання позову відповідачем в частині, а саме у розмірі 3229,20 грн заборгованість за тілом кредиту. В іншій частині відмовити за необґрунтованістю. Просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат у розмірі 7000 грн, понесених відповідачем на правову допомогу, зменшити розмір судових витрат, понесених позивачем. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні до суду просив позов задовольнити у повному обсязі, стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на правничу допомогу, від розгляду клопотання про витребування в АТ КБ «ПриватБанк» виписки по рахунку відповідача відмовився, оскільки відповідач визнав в цій частині позовні вимоги. У стягненні витрат на правничу допомогу, понесені відповідачем відмовити. У судові засідання відповідач та її представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань сторони відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності відповідача по справі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 20.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг (кредитний договір) №2107943899519,за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, додатків і правил. Пунктом 1.2 умов кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Пунктом 1.3 передбачено орієнтовнийстрок повернення кредиту 16 днів. Пунктом 1.4 вказаного договору також встановлено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: п 1.4.а передбачено 0,4% за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; п.1.4.б починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,24% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; п. 1.4.в починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б; п. 1.4.г починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.в.;п1.4.д тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Пункт 1.5 передбачає, що у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства . Згідно з пунктом 1.6 договору датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Закону України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Відповідно до п. 1.9 вказаного договору, граничний строк дії договору (кредитування) - 1(один) рік. Відповідно до пункту 1.10 договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі -92,4 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд. Згідно з пунктом 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: www.bistrozaim.uа. У пункті 4.3 договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Згідно з пунктом 4.15 договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н9 « [PERSON] ». Аналогічна інформація зазначена в додатку №1 до кредитного договору, заявка-анкета, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н9 « [PERSON] ».(а.с. 6-8). Із додатку №1 до кредитного договору заяви-анкети підтверджено, що [PERSON] , ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа та погодившись з ними, просила надати їй кредит на особисті потреби у розмірі: 3300 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 3300 грн. та сплатити проценти у розмірі 211,20грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 20.03.2021 року. При виникненні заборгованості зобов`язалася сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, з урахуванням умов пункту 3.3 кредитного договору. На підставі заяви-анкети, наданих нею особисто на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа та на підставі замовлення кредитних коштів з її особистого номеру телефону [NUMBER] , відповідач просила надавати їй кредит у подальшому на картковий рахунок [NUMBER] , а також надала згоду на списання суми заборгованості за кредитом з вказаного карткового рахунку.(а.с. 8 об). Повідомленням директора ТОВ «ВейФорПей» від 14.12.2023 підтверджується, що ТОВ«ВейФорПей» повідомило ТОВ «Службу миттєвого кредитування» на виконання укладеного договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ВейФорПей» здійснено наступний переказ грошових коштів: Деталі транзакції: номер карти [NUMBER] ; власник карти (емітент) банк COMMERCIALBANKPRIVATBANK; категорія карти: MasterCard; час запиту: 20.03.2021 року; сума - 3300 грн; валюта: UAH. Інформацію про держателя вищевказаної банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї карти. (а.с. 9). За розрахунком заборгованості позивача станом на 30.11. 2021 року загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 27371грн. 20 коп., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3290 грн. 20коп., заборгованість за процентами 24283грн 20 коп. заборгованість за простроченими процентами станом на день підготовки позову 51654 грн. 30 коп. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено в рахунок оплати відсотків за користування кредитом - 211 грн. 20 коп., а також в рахунок оплати тіла кредиту - 0 грн. 80 коп. (а.с. 9 об-13). ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 року уклали договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Служба миттєвого кредитування». З реєстру боржників, який є додатком №3 до договору факторингу №1-12 від01.12 2021 року, вбачається, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2107943899519 від 20.03. 2021 року на суму 27371 грн. 00 коп., з яких заборгованість за кредитом 3299 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками 24072 грн. 00 коп., номер у реєстрі 758. (а.с. 14-18). ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр»10.03.2023 року уклали договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло право грошової вимоги, що належить ТОВ «Вердикт Капітал», і стало новим кредитором за договорами, право вимоги за якими належало Первісному кредитору (а.с. 20-23) З реєстру боржників, який є додатком №3 до договору факторингу №№10-03/2023/01від 10.03.2021 року, вбачається, що до переліку боржників, право вимоги до яких виникло на підставі кредитних договорів, укладених боржниками з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», переходить до нового кредитора - ТОВ «Коллект Центр», входить відповідач - [PERSON] , право вимоги до якої виникло на підставі кредитного договору №2107943899519 від 20.03.2021 року на суму 54953 грн. 50 коп., з яких заборгованість за кредитом 3299 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками 51654 грн. 30 коп., номер у реєстрі 11481. (а.с. 23 об -25). Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Частиною 1статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При цьому слід врахувати, що за змістом частини 6 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» акцептом пропозиції укласти договір в електронній формі є відповідь особи, якій адресована пропозиція його укласти, про її прийняття надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийнятім такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з пунктом 1 статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 3 ст. 3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч. ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З договору про надання фінансових послуг, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , вбачається, що відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між [PERSON] та товариством не був би укладений. Судом встановлено, що факт укладення та підписання договору не заперечувався та не оспорювався сторонами. Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] коштів у сумі 3300грн.00 коп. Кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконала. Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 3300 грн. 00 коп. шляхом перерахування суми кредиту на банківську картку, яка вказана в анкеті - заяві нею, суд дійшов висновку щодо стягнення з [PERSON] суми кредиту з урахуванням частково сплаченої суми кредиту в розмірі 0,80 грн. в розмірі 3299 грн.20 коп. та нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 24072 грн. 00 коп. на користь позивача. Доводи представника відповідача щодо стягнення заборгованості за процентами в розмірі 27299,20 грн., оскільки є необґрунтованими та несправедливими, суд не приймає, оскільки відповідач, укладаючи кредитний договір, погодилась на умови, які передбачені кредитним договором, в тому числі, які передбачають нарахування відсотків за користування кредитними коштами, вони є чіткими, зрозумілими та нарахованими позивачем за умовами кредитного договору в межах строку дії договору. Отже, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено та підтверджено доказами, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання по укладеному договору, в результаті чого з її вини утворилась зазначена позивачем заборгованість, а тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо підстав стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» судових витрат, суд виходить з наступного. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. У зв`язку з наведеним, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028грн., який підтверджено платіжною інструкцією №0410010018 від 29.01.2024. На підставі викладеного та

Outcome: approved