Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Як вказує позивачка у позовній заяві, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 листопада 2021 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, та припинене з вересня 2023 року, тому позивачка просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивачка не з`явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності, судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач у судове засідання не з`явився,прое надіслав до суду заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2021 року, який зареєстрований Ічнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого того ж дня, серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі змісту позовної заяви вбачається, що подружнє життя між ними припинено з вересня 2023 року. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] », оскільки вона виявила таке бажання. Ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Проте, позивач відмовляється від стягнення судового збору з відповідача. На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved