Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд усунути перешкоди в користуванні житловою квартирою шляхом його вселення та зобов`язання відповідача не чинити перешкод у користуванні майном, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також зобов`язати відповідача передати ключі від вхідних дверей та стягнути з відповідача на його користь судовий збір. В обґрунтування позову вказує, що йому разом з [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач разом з позивачем зареєстровані в спірній квартирі. На теперішній час відповідач чинить прешкоди у позивачу у користуванні ним власним майном, а іншого житла позивач не має. В позасудовому порядку відповідач відмовляється врегулювати спір, а тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач визнав позов. Стаття 206 ЦПК України встановлює, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. \~ \~ \~ \~ Суд дослідивши зібрані в справі докази, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі, що підтверджується витягом № 14.1-09/1151 від 03.11.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб( а.с.10). Відповідно до\~статті 41 Конституції України, частини 1\~статті 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 Цивільного кодексу України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира (статті\~379,\~382 Цивільного кодексу України). Права власника квартири визначені\~статтею 383 Цивільного кодексу України,\~статтею 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Факт перешкоджання відповідачем позивачу у проживанні в спірній квартирі, підтверджується заявою про звернення позивача до відділу поліції № 1 (м. Буча) Бучанського РУП ГУНП в Київської області, щодо конфліктів з [PERSON] з приводу розподілу майна та поясненнями самого відповідача наданим ним в судовому засіданні (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що право позивача на користування своєю власністю\~1/3 частиною квартири [ADDRESS] ., порушено відповідачем, і оскільки йому чиняться перешкоди у користуванні цим майном, він має право вимагати усунення таких перешкод шляхом вселення у квартиру. Відповідно до\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Судом встановлено, що спірна квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні ним його майном, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За ч.2 ст.141\~ЦПК України судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;\~у разі відмови в позові - на позивача. Судом встановлено, що позивачем при зверненні у суд сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved