Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] і за життя остання склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла йому, в тому числі і на земельну ділянку площею 3,09 га, розташовану на території Торчинської селищної ради Луцького району. \~ \~ \~ \~Вказує, що постановою Луцької районної нотаріальної контори від 01.02.2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,09 га , що знаходиться на території Торчинської селищної ради Луцького району. До початку розгляду справи позивач подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи також подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2005 р. (а.с. ). Згідно заповіту від 10.05.2005 року, посвідченого Торчинською селищною радою Луцького району, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким усе належне їй майно вона заповіла [PERSON] (а.с. 9). Із матеріалів спадкової справи слідує, що [PERSON] видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 21.05.2007 року на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. ). Постановою приватного нотаріуса від 01.02.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що знаходиться у колишньому КСП «Нива» в с. Веселе Луцького району Волинської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. ). Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області вбачається, що в КСП «Нива» Луцького району Волинської облатсі [PERSON] мала право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку п(пай) серії ВЛ №0049592, виданого Луцькою райдержадміністрацією і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №462 від 30.12.1996 р. Відповідно до розпорядження Луцької райдержадміністрації від 30.12.1996 року №442 «Про уточнення грошової оцінки сільськогосподарських земель колективної власності» та розпорядження про зміни від 27.02.2001 року №73, розмір земельної частки (паю) в колишньому КСП «Нива» становить 3,09 умовних кадастрових гектарів, в тому числі 0,27 умовних кадастрових гектарів (сіножаті) (а.с. ). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляв. А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved