Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що на підставі судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022р. з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . Крім того, на підставі судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2023р. з позивача на користь третьої особи стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Так як, позивач створив нову сім`ю і від шлюбу має сина [PERSON] , на утримання якого він сплачує аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), то він не може сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу). Крім того, позивач зазначає, що йому також необхідні кошти для проживання, харчування, сплати комунальних послуг і т.д. Ухвалою суду від 01.08.2023р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.09.2023р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином. У заяві від 06.05.2024р. представник позивача [PERSON] просить суд провести дане судове засідання без її участі, позов підтримує та просить задовольнити його у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Заяв, клопотань, відзив до суду не подавала. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. У заяві від 02.10.2023р. третя особа просить суд провести розгляд справи без її участі та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.10.2010р. (а.с.6). 12.04.2013р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 12.04.2013р. (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25.09.2013р. (а.с.7). Судовим наказом Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022р. стягнуто з [PERSON] на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 07.07.2022 року (а.с.10). Судовим наказом Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2023р. стягнуто з [PERSON] на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина [PERSON] , починаючи з 14.06.2023 року (а.с.11). \~ \~ \~ \~З копії звіту про здійснені відрахування та виплати військовою частиною щодо [PERSON] слідує, що з липня 2022 року по травень 2023 року позивачу була нарахована заробітна плата у загальному розмірі 725383,04 грн. (а.с.9). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року (далі - Конвенція), в\~усіх діях\~щодо дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються во ни державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 \~ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8\~Закону України\~''Про охорону\~дитинства'' кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі\~ ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з \~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~ статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~ статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.\~78\~ЦПК\~України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст.\~80\~ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ч.1 ст.89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач як на підстави для зменшення розміру аліментів посилається на те, що він створив нову сім`ю і від шлюбу має сина [PERSON] , на утримання якого він сплачує аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), а тому він не може сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу). Крім того, позивач зазначає, що йому також необхідні кошти для проживання, харчування, сплати комунальних послуг і т.д. Однак, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан після стягнення аліментів на двох дітей погіршився, що могло бути підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів відповідно до вимог ст.192 СК України. Суд відзначає, що\~розмір аліментів, що стягується на кожну дитину, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення кожної дитини та суперечитиме їх інтересам. Крім того, зміна сімейного стану позивача та його одруження також не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21). Враховуючи зазначене, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б дали суду можливість встановити в дійсності значне погіршення матеріального стану позивача, або інших доказів для можливості застосування норм\~ст.192 СК України. Тому, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги задоволенню\~не підлягають,\~то судові\~витрати,\~які складаються\~з судового\~ збору в\~ розмірі 1073,60 \~грн.\~(а.с.1)\~необхідно покласти\~на позивача.

Outcome: dismissed