Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Петрова О.О. 30.08.2023 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 20000,00 грн., та доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 20000,00 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що позивач перебувала у зареєстрованому 06.10.2007 року з відповідачем шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] та малолітню доньку [PERSON] . Шлюб між позивачем та відповідачем фактично припинено. Діти залишились проживати разом із матір`ю, відповідач не регулярно надає матеріальну допомогу. Вона наразі з дітьми проживає у Польщі, несе витрати на найм житла, сплату житлово-комунальних послуг. Діти відвідують гуртки, на що необхідні значні кошти. Крім того, вона несе витрати з придбання канцелярського приладдя, одягу для дітей. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 08.09.2023 року представником відповідача подано заперечення проти позову, де він вказав, що позовні вимоги визнає частково, та просить стягнути з нього аліменти на утримання спільних із позивачем дітей 6000,00 грн. щомісячно. Вказав, що вимоги, які позивачка пред`являє до рівня свого життя та рівня життя дітей перебільшені, позивачка прийняла рішення про те, що вона та діти повинні проживати у Республіці Польща за тими стандартами життя, які є непомірними для них. Позивачкою не надано доказів, що потреби, про які вона зазначає у позові існують, додані документи польською мовою не перекладені на українську мову, переклад нотаріально не завірений, тому важко судити про що в них йдеться. Відповідач постійно здійснював перекази грошових коштів на утримання дітей.. У відповідача на утриманні є батько, який проживає на тимчасово окупованій території, батько пенсіонер та інвалід ІІІ групи. У зв`язку із перебуванням батька на тимчасово окупованій території, він позбавлений можливості отримувати пенсію, відповідач надає йому допомогу. Відповідач працює 2 місяці через 2. 12.09.2023 року представником позивачки подано відповідь на відзив, у якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказала, що у зв`язку із проживанням дітей на території іншої держави, має бути врахований прожитковий мінімум для дітей саме на території тієї держави, де вони проживають. 18.10.2023 року представником позивачки подано заяву про приєднання доказів. 19.09.2023 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.10.2023 року судове засідання відкладено, витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2024 року витребувано докази, судове засідання відкладено. 10.04.2024 року представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2024 року про витребування доказів надано копію контракту на працевлаштування, копію посвідчення моряка. Додатково вказав, що після виконання наданого контракту відповідач не працює, оскільки строк дії його посвідчення збіг ще в жовтні 2023 р., наразі відповідач знаходиться в процесу його оформлення. Представником позивача подано заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнав частково. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому 06.10.2017 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.12.2007 року. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.2009 року та малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2017 року. Згідно із сертифікатом зареєстрованих осіб, виданим 25.08.2023 року, за адресою [ADDRESS] проживають позивач разом із спільними із відповідачем дітьми (арк. справи 126. З довідки, виданої 06.09.2023 року Комплексом будівельно-керамічних шкіл в Гливицях, вбачається, що [PERSON] є учнем Професійно-технічного училища №4 у Гливицях. Прийнятий до школи 09.01.2023 року (арк. справи 119). За довідкою, виданою 06.09.2023 року Комплексом шкіл та дитячого садка №16, [PERSON] є вихованкою дитячого садка 5/6 Початкової школи №23 у Гливицях (арк. справи 124). Згідно розрахунків Офісу організації та ведення бухгалтерського обліку «Hossa» у м.Гливиці витрати позивача на утримання двох дітей складають 6841,22 злотих, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 67112,37 грн. Відповідно трудового договору [PERSON] від 02.01.2023 року, остання працює на посаді виробничо-складського працівника та отримує заробітну плату у розмірі 4474,51 злотих (арк. справи 120-122). Згідно договору оренди приміщення від 28.02.2023 року, позивач винаймає квартиру за адресою [ADDRESS] . Орендна плата становить 1200,00 злотих (арк. справи 130-132). Згідно доданих до заперечень проти позову квитанцій, відповідач [PERSON] здійснював банківські перекази на ім`я сина [PERSON] протягом лютого-серпня 2023 року (арк. справи 61-101). [PERSON] народився [INFO] , батьком є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданим повторно 14.09.2023 р. серії [NUMBER] (арк. справи 138). За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в період з 08.12.2020 року по 08.12.2023 р. [PERSON] перетинав державний кордон України як на виїзд так і на в`їзд, востаннє виїхав 21.12.2022 р. (арк. справи 163). Згідно виписки по рахунку [PERSON] за договором б/н за період з 01.08.22 р. по 22.12.2023 р. АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] на картку позивачки здійснювались періодичні перекази з призначенням платежу «дітям на цукерки», зокрема у грудні 2023 р. (12.12.2023 р. 10050.00 грн.), листопаді 2023 р. (18.11.2023 р. 10050,00 грн., 09.11.2023 р. 10050,00 грн), жовтні 2023 р. (17.10.2023 р. 20050,00 грн., 14.10.2023 р. 502,51 грн.), вересні 2023 р. (13.09.2023 р. 7939,70 грн., 12.09.2023 р. 20050,00 грн), серпні 2023 р. (30.08.2023 р. 2500,00 грн.). Крім того, відповідачем періодично здійснювались перекази грошових коштів на рахунок сина (арк. справи 166-171). За випискою [PERSON] за договором б/н за період з 01.08.22 по 22.12.2023 р. (валюта картки EUR), вбачається надходження грошових коштів з іноземних компаній, зокрема 10.08.2023 р. 2800,14 EUR, 12.06.2023 р. 3692,25 EUR. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд констатує, що аліменти це платіж, спрямований на утримання дітей, і повинен бути достатнім для цього та співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тобто їх гармонійного розвитку. Судом встановлено, що відповідач визнає свій батьківський обов`язок, щодо надання матеріальної допомоги та прийняття участі у вихованні дітей та не відмовляється від його виконання і вказує про можливість надання матеріальної допомоги на утримання дітей у розмірі 6 000,00 грн., на кожну дитину з подальшою індексацією. Вважає, що такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення дітей. Суд бере до уваги, що на момент подання позову відповідач працював, його заробіток складав 55 євро в день, витрати матері на утримання дітей. Доказів, що на момент розгляду справи за суттю відповідач не працює та не отримує доходу будучи працездатною особою суду не надано. Суд вважає частково прийнятними доводи позивачки щодо необхідності оплати житла, комунальних послуг, додаткових занять дітей, але враховує, що законодавець визначаючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку який враховується при стягненні аліментів розраховується з урахуванням проживання на території України, а не в Польщі, будь якій іншій країні світу. Разом з тим, судом із досліджених доказів про заробітну плату відповідача, відомостей про працевлаштування встановлено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у більшому розмірі ніж мінімально встановлений законом та визначений самим відповідачем, як достатній. Також суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо перебування на утриманні відповідача непрацездатного батька, оскільки належних та допустимих доказів з цього питання суду не надано, сама по собі копія пенсійного посвідчення [PERSON] 1955 р.н., інваліда ІІІ (працюючої) групи, якому призначена пенсія в розмірі 374,65 грн. з 01.04.2006 року не свідчить про перебуванні батька на утриманні [PERSON] . Даних про дохід батька, його сімейний стан, розмір пенсії за віком, змінений розмір пенсії за інвалідністю станом на день ухвалення судового рішення не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання кожної дитини 15980,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 30 серпня 2023 року і до досягнення старшою із дітей повноліття, що буде відповідати належному рівню життя дітей, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та дорівнюється 5 розмірам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які відповідач маючи дохід у 55 євро на день, працюючи 2 місяці через 2, має можливість сплачувати. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями\~Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі»\~частину першу\~статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. З огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial