Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Адвокат Стащук В.А., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 70 982,99 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.10.2021 о 13:52 год. [PERSON] на номер мобільного телефону [NUMBER] надійшов виклик з невідомого номера, який захисна функція телефону автоматично визначила як «можливо, номер шахрая». На виклик позивачка не відповіла. Пізніше [PERSON] увійшла в листування «ПриватБанк» та виявила, що о 14:00 год. їй надійшло смс-повідомлення з текстом: «пароль входу: [NUMBER]. Не передавайте цей пароль нікому». В той день позивачка ніяких операцій в особистому кабінеті «Приват24» не робила. О 14:47 год. вона спробувала увійти до особистого кабінету «Приват24», але не змогла цього зробити, оскільки введений нею пароль виявився не правильним. Після цього на її номер мобільного телефону надійшов виклик з номеру [NUMBER] , ймовірно бот «ПриватБанку», який повідомив, що у зв`язку з не правильним введенням паролю її аккаунт заблоковано, для відновлення паролю потрібно натиснути 1, що позивачка і зробила. Потім позивачка змінила пароль доступу до «Приват24» та увійшовши до особистого кабінету побачила, що усі кошти, які знаходились на рахунках, а саме на двох картках в загальній сумі близько 71 300 грн., знаходяться на місці. Близько 15:50 год. [PERSON] спробувала знову увійти до особистого кабінету «Приват24», однак ситуація з паролем повторилась знову і вона знову намагалась відновити пароль. Після чого позивачці на телефон надійшов виклик з раніше невідомого їй номера телефону з написом «ПриватБанк», але відповісти на виклик вона не змогла.Після завершення виклику в додатку «Приват24» було вказано, що у зв`язку з тим, що виклик не було прийнято, то їй буде надіслано смс, однак смс так і не надійшло. [PERSON] намагалась зателефонувала на гарячу лінію «ПриватБанку» за номером [NUMBER] , однак здійснити виклик не змогла у зв`язку з тим, що її номер не зареєстрований у мережі. Пізніше позивачка разом із чоловіком поїхала до відділення «ПриватБанку» де о 16:48 год. співробітник «ПриватБанку» здійснив вхід до її особистого кабінету та повідомив, що коштів, які знаходились у неї на картках не має. Після цього оператор запитав у позивачки чи поповнювала вона сьогодні рахунок свого мобільного телефону, який був на той момент фінансовим номером в «ПриватБанку», на що вона відповіла, що ніяких коштів 01.10.2021 не переводила та рахунків мобільного телефону не поповнювала. Після цього оператор заблокував її рахунки та вхід до «Приват24» та відібрав у неї заяву про вчинення шахрайських дій по її рахункам та сформував заявку на повернення коштів.О 16:47 год. чоловік [PERSON] з свого номера телефону зателефонував до гарячої лінії «Київстар» та заблокував її сім картку. 04.10.2021 [PERSON] звернулась до відділена «ПриватБанк» де їй створили нову банківську картку, попередні банківські картки, а саме кредитна карта № [NUMBER] та карта-ключ для бізнесу № [NUMBER] були закріплені за банківським рахунком [NUMBER] . 06.10.2021 позивачка у додатку «Приват24» помітила в розділі «Архів довідок» довідку від 01.10.2021 про створення якої їй нічого не було невідомо та в якій вказані всі її персональні дані. 07.10.2021 вона звернулась у відділення «ПриватБанк», де показала співробітнику банку таку довідку. В свою чергу, співробітник повідомив позивачку, що дану довідку могла створити особа, яка на той момент шахрайським способом перерахувала грошові кошти. Потім співробітник запропонував їй замовити послугу, щоб перервати кредитну історію. Після чого через додаток «Приват24» вона замовила кредитну історію та переглянувши звіт виявила п`ять відкритих фінансових зобов`язань по оформленню мікрокредитів у постачальників фінансових послуг, що були оформлені на її ім`я 01.10.2021. Після чого [PERSON] звернулась до поліції із заявою про викрадення з її рахунків грошових коштів, відомості по якій було внесено до ЄРДР №120212553300001786 від 08.10.2021. Під час досудового розслідування встановлено, що 01.10.2021 в 14:17 год. невідома особа перебуваючи в м. Києві здійснила протиправний доступ до рахунків [PERSON] , шляхом придбання товарів і послуг заволоділа її грошовими коштами та коштами з кредитного ліміту. 01.10.2021 [PERSON] перебувала в м. Черкаси, відомості необхідні для авторизації від її імені в платіжній системі Приват24 нікому не надавала. Тобто, слідством було встановлено факт заволодіння невстановленою особою грошовими коштами [PERSON] в розмірі близько 71 000, грн. Дізнавач сектору Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області в рамках вищезазначеного кримінального провадження звертався до відповідача з запитами щодо надання інформації про здійснення відповідачем внутрішньої перевірки фактів викладених в заяві потерпілої [PERSON] стосовно шахрайських дій по її картковому рахунку, але дані запити були залишені відповідачем без відповіді. Позивачка протягом 2021 року взагалі не відвідувала місто Київ, свій пін-код від картки не передавала, картку не втрачала та іншим особам не передавала. 20.11.2023 позивачка звернулася до відповідача з листом щодо повернення їй грошових коштів у розмірі 70 982,99 грн., які були зняті з її карткового рахунку без її відома невстановленою особою. Станом на день подання позову відповідь від відповідача не надходила. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 19.03.2024 від представника відповідача - за довіреністю Назаренка С.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 07.07.2011 позивачкою було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої їй надано у користування кредитні картки, видані 09.10.2017 із строком дії до жовтня 2021 року (карта «Універсальна»), 12.08.2019 із строком дії до січня 2023 року та 04.10.2021 із строком дії до грудня 2025 року (карта «Універсальна GOLD»). З 18.12.2020 позивачці був встановлений кредитний ліміт в розмірі 75 000 грн. Починаючи з 21.08.2019 [PERSON] активно користувалась коштами кредитної лінії для здійснення банківських операцій, за період 07.07.2011-12.07.2022 нею було внесено на картковий рахунок 1 530 398,53 грн., а витрачено з такого рахунку - 1 609 822,80 грн. 01.10.2021 за кредитною карткою зафіксовано дев`ять видаткових операцій за рахунок кредитних коштів з оплати послуг «Розваги: SPLATA, KYIV» на загальну суму 70 982,99 грн., одна видаткова операція з поповнення рахунку номеру мобільного телефону на суму 205,03 грн. 07.10.2021 позивачка звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою, в якій повідомила, що 01.10.2021 в період часу з 14 год. до 17 год. невстановлена особа викрала грошові кошти з її банківського рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» шляхом оплати придбання товарів та послуг. На підставі такої заяви 08.10.2021 було розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12021255330001786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно листа від 30.05.2023 за підписом старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коломієць В.Ю. проведеним досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 12021255330001786 встановлено, що невстановлена особа заволоділа з банківського рахунку коштами потерпілої в розмірі близько 71 000 грн. На теперішній час досудове розслідування не закінчене. Починаючи з 23.10.2021 на картковий кредитний рахунок відповідачки не вносилось достатньо грошових коштів для повного погашення кредитної заборгованості по тілу кредиту, у зв`язку з чим з 01.12.2021 банком щомісячно регулярно списувались з карткового рахунку відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 12.07.2022 загальна сума списаних у такий спосіб коштів склала 15 533,48 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не погодилася повернути заборгованість, то АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом. 21.06.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 711/4194/22 постановлено рішення про стягнення з позивачки заборгованості. У вищевказаному рішенні позивачкою, а в справі № 711/4194/22 - відповідачкою, у відзиві зазначалися обставини, як вважала остання, шахрайських дій. По обставинам спірних правовідносин судом було встановлено, що переказ грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] відбувся шляхом використання її номеру мобільного телефону, який визначений нею як фінансовий у АТ КБ «ПриватБанк», та з використанням функціональних можливостей сервісу Приват24. При цьому сама [PERSON] підтвердила, що після надходження на її мобільний номер телефону виклику від підозрілого номеру, що позначився як «можливо номер шахрая», вона виявила повідомлення від банку про спроби зміни паролю доступу до її особистого кабінету у Приват24 та надходження їй повідомлення з одноразовим кодом доступу, тобто нею були виявлені підозрілі дії, яких вона не вчиняла. Натомість [PERSON] не вжила заходів із блокування доступу до сервісу Приват24, а навпаки прослідувала за наданими їй повідомленнями та голосовими командами з невідомого номеру, як вона сама зазначає «ймовірно боту «ПриватБанку», внаслідок чого нею були вчинені дії по зміні паролю. Через годину нею було виявлено проблеми доступу до особистого кабінету сервісу Приват24 через неправильність введення паролю, що обумовило її звернення до відділення банку. Аналіз зазначених обставин свідчить, що [PERSON] не проявила належної уваги та обережності, з точки зору добросовісної та особливої поведінки, і не вжила своєчасних, належних і достатніх заходів для забезпечення безпеки доступу до її особистого кабінету у сервісі Приват24, оскільки виявивши підозрілі події (несанкціонована зміна паролю сервісу Приват24; повідомлення про одноразовий пароль для входу; сумнівний вхідний виклик) не вжила заходів для обмеження використання її телефонного номеру у АТ КБ «ПриватБанк» та допустила дії по зміні паролю доступу, чим сприяла несанкціонованому доступу до сервісу керування її особистим кабінетом у сервісі Приват24. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, від її представника - адвоката Стащука В.А. надійшла заява, в якій останній підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Представник відповідача - за довіреністю Назаренко С.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.07.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому змінено назву на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг № б/н, на підставі якого позивачці була надана кредитна картка, на яку відповідно до умов договору Банком були надані кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, розмір якого неодноразово змінювався, при цьому максимальний розмір кредитного ліміту становив 75 000,00 грн. 01.10.2021 з кредитної картки позивачки № [NUMBER] було здійснено дев`ять видаткових операцій за рахунок кредитних коштів з оплати послуг «Розваги: SPLATA, KYIV» на загальну суму 70 982,99 грн. та одна видаткова операція з поповнення рахунку номеру мобільного телефону [NUMBER] на суму 205,03 грн. Позивачка стверджує, що вказаних видаткових операцій не робила. 07.10.2021 [PERSON] звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою, в якій повідомила, що 01.10.2021 в період часу з 14 год. до 17 год. невстановлена особа викрала грошові кошти з її банківського рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» шляхом оплати придбання товарів та послуг. 08.10.2021 на підставі вказаної заяви було розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12021255330001786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в рамках якого 22.10.2021 [PERSON] визнана потерпілою. Згідно листа старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коломієць В.Ю. № 8246/46/24-2023 від 30.05.2023 проведеним досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 12021255330001786 встановлено, що невстановлена особа заволоділа з банківського рахунку коштами потерпілої [PERSON] в розмірі близько 71 000 грн. Наразі досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває. 20.11.2023 [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою, в якій просила повернути зняті невідомою особою з її карткового рахунку грошові кошти у розмірі 70 982,99 грн., однак, станом на час звернення до суду із позовом, відповіді на свою заяву не отримала. За змістом статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Положеннями статті 1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлено відповідальність суб`єктів переказу, а також визначено загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до статті 14 цього ж Закону користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі - Положення), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу 6 Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу 6 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Пунктами 7, 8 розділу 6 Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу 6 Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналіз вказаних положень актів цивільного законодавства дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу. Банк зобов`язаний інформувати користувача про всі операції з використанням платіжного засобу, а платник зобов`язаний повідомляти банк про всі оспорюванні ним операції, здійснені з використанням електронного платіжного засобу. У випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов`язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 759/4025/19, від 03.10.2022 у справі № 387/746/18. Судом встановлено, що 01.10.2021 з кредитної картки позивачки № [NUMBER] було здійснено дев`ять видаткових операцій з оплати послуг «Розваги: SPLATA, KYIV» на загальну суму 70 982,99 грн. та одну видаткову операцію з поповнення рахунку номеру мобільного телефону [NUMBER] на суму 205,03 грн. Вищевказані операції були здійснені за допомогою системи інтернет-банкінгу «Приват24», шляхом використанням персональних ідентифікаційних даних позивачки та належного їй номеру мобільного телефону [NUMBER] , який визначений як фінансовий у АТ КБ «ПриватБанк». Перед здійсненням операцій по оплаті послуг «Розваги: SPLATA, KYIV» на номер мобільного телефону позивачки надходив виклик з невідомого номера, який захисна функція телефону автоматично визначила як «можливо, номер шахрая», а також смс-повідомлення від банку з текстом: «пароль входу: [NUMBER]. Не передавайте цей пароль нікому». Крім того, було здійснено поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку за номером мобільного телефону [NUMBER] , яке супроводжується надходженням відповідного текстового повідомлення оператора мобільного зв`язку на номер телефону абонента. Пунктом 1.2.1.10 Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» передбачено, що для уникнення неправомірних операцій з рахунками Клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення Фінансового номеру телефону Клієнта та/або доступу до програмних комплексів Банку. В разі втрати Клієнтом Фінансового номеру телефону, підозрі доступу третіх осіб до Фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій третіх осіб із Фінансовим номером телефону Клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це Банк в будь-якому з доступних каналів: 3700, чат-онлайн, відділення Банку. На підставі звернення Клієнта про зазначений факт Банк знімає з номера телефону Клієнта ознаку «Фінансовий» та блокує аккаунт Клієнта в системі «Приват24» з метою уникнення можливих шахрайських операцій з рахунками Клієнта. Однак, позивачка помітивши підозрілі дії з фінансовим номером телефону не проявила належної уваги та обережності і не вжила своєчасних, належних і достатніх заходів для обмеження доступу до особистого кабінету у системи інтернет-банкінгу «Приват24», тобто, своєю бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції від 01.10.2021. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed