Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

В березні 2021 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Женева» (відповідач-1) та ПрАТ «Ренесанс Життя» (відповідач-2), в якому просить визнати недійсним кредитний договір зі страхування життя позичальника від 19 грудня 2011 року № 270/4341КСL3. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в липні 2020 року на адресу позивача від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.06.2020 року ВП № [NUMBER] і йому стало відомо, що на підставі виконавчого напису № 1400 від 24.03.2020 року з нього (позивача по справі) на користь ТОВ «ФК Женева» стягується заборгованість в розмірі 42 282,60 грн. та інші витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій. В серпні 2020 року позивач отримав копії документів від приватного виконавця, зокрема виконавчий напис № 1400 від 24.03.2020 року виданий приватним нотаріусом КМНО Богомоловою Д.І. та кредитний договір зі страхування життя позичальника від 19 грудня 2011 року № 270/4341КСL3. Позивач зазначає, що ніколи не укладав зазначеного спірного кредитного договору, а тому одразу звернувся із позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Справа на розгляді перебуває в Дарницькому районному суді м. Києва в провадженні судді Лужецькій О.Р. (справа № 753/12025/20, провадження № 2/753/9306/20). Разом з цим, враховуючи, що позивач ніколи не укладав оскаржуваний кредитний договір, підпис в договорі не його, а тому для повного захисту його порушених прав позивач звернувся до суду із даним позовом. Стверджує, що 08.10.2011 року позивач загубив свій паспорт разом із номером ідентифікаційного коду. В зв`язку з чим він 14.10.2011 року з відповідною заявою звернувся до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві. Вже 20.10.2011 року він отримав постанову з Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві про відмову в порушенні кримінальної справи, а йому листом від 24.10.2011 року № 47/15260 було роз`яснено, що для відновлення втрачених документів необхідно звернутися за місцем їхньої попередньої видачі. Вже 03.02.2012 року позивач отримав новий паспорт. Позивач також зазначає, що спірний оскаржуваний договір був укладений 19.12.2011 року в період, коли в нього був викрадений його паспорт разом із ідентифікаційним кодом, а тому він стверджує, що кредитний договір не укладав і грошей не отримував. При цьому позивач посилається на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, яким були встановлені певні обставини і які в розумінні ч. 5 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді іншої справи. Зокрема, позивач зазначає, що цим рішенням була встановлена обставина щодо загублення паспорта разом із ідентифікаційним кодом позивачем саме 08.10.2011 року, а також відсутність паспорту та коду у позивача в період відновлення втрачених документів, а саме з 08.10.2011 року до 03.02.2012 року. Позивач стверджує, що оскаржуваний кредитний договір зі страхування життя був укладений невідомою особою поза його волі та бажання, скориставшись його втраченими документами, а тому є всі підстави для визнання зазначеного кредитного договору недійсним, бо він укладений всупереч волі та бажання позивача. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справі від 15.03.2021 р. матеріали вищевказаного позову передані для розгляду судді Рибалці Ю.В. Ухвалою від 16.03.2021 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Вердикт Капітал» (відповідач-3). Ухвалою суду від 01.06.2021 року було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у Публічного акціонерного товариства «Ренесанс життя», у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК«Женева» оригінал кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 19.12.2011 року №270/4341KCL3 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , з усіма додатками, щодо цього договору. Ухвалою суду від 31.08.2021 року було витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича оригінал кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 19.12.2011 року №270/4341KCL3 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , з усіма додатками, щодо цього договору. В серпні 2021 р. представником відповідача-3 був поданий відзив, в якому ТОВ «Вердикт Капітал» просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 19.12.2011 року між ПАТ «Платинум Банк», [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» було укладено кредитний договір із страхування життя позичальника №270/4341KCL3, після чого право вимоги за даним договором відступалось наступним кредиторам. Факт підписання даного договору не позивачем не встановлений. Також стверджує, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки, із врахуванням обставин, які склались, про порушення свого права позивач дізнався 19.12.2011 р., тобто тоді, коли було укладено оспорюваний договір. Разом з тим, з позовом про визнання цього договору недійсним позивач звернувся лише в 2021 р. Сплив позовної давності, про застосування якого заявила сторона у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ст.267 ч.4 ЦК України. Ухвалою суду від 17.01.2022 року було повторно витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у Публічного акціонерного товариства «Ренесанс життя», у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни оригінал кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 19.12.2011 року №270/4341KCL3 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , з усіма додатками, щодо цього договору (суддя Рибалка Ю.В.). Ухвалою суду від 17.08.2022 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.01.2024 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М. Ухвалою суду від 22 січня 2024 року справа прийнята до провадження з призначенням до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представники відповідача-1 ТОВ «ФК«Женева» та відповідача-2 ПрАТ «Ренесанс життя», будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавали. Представник відповідача-3 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до закону, через канцелярію суду 30.04.2024 р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Визначальним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України). На момент розгляду справи відповідачі не скористалися своїми правами на подання суду доказів, обставин позову не спростували, жодних додаткових доказів суду не надали. Ухвала суду про витребування у відповідачів, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І. оригіналу кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 19.12.2011 року №270/4341KCL3 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , з усіма додатками, щодо цього договору не виконана, оригінал зазначеного кредитного договору суду не наданий. Судом було вжито всі можливі заходи для отримання оригіналу оспорюваного кредитного договору разом із додатками, але жодна із ухвал про витребування документів відповідачем та співвідповідачами виконана не була. Відсутність оригіналу оспорюваного кредитного договору зі страхування життя унеможливлює проведення почеркознавчої експертизи, клопотання про призначення якої було заявлено письмово представником позивача на підготовчому судовому засіданні і міститься в матеріалах справи. Крім того, судом враховано, що в силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, в тому числі, враховуючи ухилення відповідача та співвідповідачів від надання оригіналу кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 19.12.2011 року №270/4341KCL3 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , з усіма додатками, щодо цього договору, суд враховує, також положення ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи викладене, в тому числі стійку позицію відповідачів щодо ухилення від надання вказаного оригіналу кредитного договору зі страхування життя позичальника від 19.12.2011 року №270/4341KCL3 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , суд вважає визнати факт, що підпис на кредитному договорі зі страхування життя позичальника № 270/4341KCL3 від 19 грудня 2011 року укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] виконаний не позивачем, а іншою особою. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зокрема, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, яке набуло чинності у задоволенні позову ПАТ «Фідобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Фідобанк», ПАТ СК «Юпітер Вієнна Іншуранс Груп» про визнання недійсним кредитного договору задоволено. Визнано кредитний договір та договір страхування з фізичною особою від 29.11.2011 року № 014/ZAZ6YQ/3/001, який укладений між ПАТ «Ерсте Банк», [PERSON] , ПАТ СК «Юпітер Вієнна Іншуранс Груп» недійсним. Зазначеним рішенням суду була встановлена вже обставина, що позивач [PERSON] загубив паспорт разом із ідентифікаційним кодом 08.10.2011 року, а також відсутність паспорту та коду у позивача в період відновлення втрачених документів, а саме з 08.10.2011 року до 03.02.2012 року. Як було встановлено судом по даній справі, то спірний кредитний договір зі страхування життя позичальника був укладений 19.12.2011 року, тобто в період, коли у позивача був відсутній (вибув із його володіння) паспорт та ідентифікаційний код, що виключає підписання та укладення ним спірного договору. Окрім того, судом було встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року, яке набуло чинності позовна заява [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1400 виданий 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. таким, що не підлягає виконанню. Зазначеним рішенням суду було встановлено, що в період коли укладався спірний кредитний договір зі страхування життя позичальника № 270/4341KCL3 від 19 грудня 2011 року , [PERSON] звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів з приводу втрати його паспорту та ідентифікаційного коду. Відповідно до положень ч.1, ч.3, ч.5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи, що позивач не підписував та не укладав спірний кредитний договір і не отримував коштів, а тому зазначений договір укладений проти його волі, ( іншою невідомою особою), що суперечить ч. 3 ст. 203 ЦК України, яка є обов`язковою умовою для чинності правочину. Підсумовуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, суд визнає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про визнання недійсним кредитного договору зі страхування життя позичальника від 19 грудня 2011 року № 270/4341KCL3. Вимога відповідача-3 - ТОВ «Вердикт Капітал» про застосування судом до вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами. Твердження сторони позивача про те, що позивач строк позовної давності не пропустив, дізнався про оскаржуваний кредитний договір в липні-серпні 2020 року і одразу звернувся до суду з позовом є слушною та підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Матеріалами справи підтверджено, що позивач про порушення його прав та про наявність оскаржуваного договору дізнався лише в серпні 2020 року, коли отримав на руки копію оскаржуваного кредитного договору від приватного виконавця, а з позовом до суду звернувся в березні 2021 року, тобто в межах загального строку позовної давності з урахуванням ч. 1 ст. 261 ЦК України. Відповідач-3 ТОВ «Вердикт Капітал» не спростувало наявних доказів і не надав суду належних доказів, що позивач про існування оскаржуваного договору був обізнаний раніше. За таких обставин, суд відхиляє доводи товариства з обмеженою відповдальністю «Вердикт Капітал» про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог позивача. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, оскільки є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 908,0 грн., підтверджений квитанцією № 18 від 09.03.2021 р., тобто по 302,67 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.203, 215 ЦК України,

Outcome: approved