Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про поділ спільного майна подружжя. Позивач просить розділити спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] , що складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель по вищевказаній вулиці, припинивши право спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, 25 серпня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦСу Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №19. Шлюб розірвано рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2022 року, справа 391/440/22. В період шлюбу, до його розірвання, за спільні кошти, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Компаніївською державною нотаріальною конторою 11.12.2012 року за р.№ 500, ними придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] . В даному будинку після припинення спільного проживання з відповідачем, проживає відповідач - [PERSON] . Посилаючись на ст. 60, 63, 69,70,71 СК України, ст. 364 ЦК України, оскільки вказаний будинок придбано в період шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності, Позивач просить розділити спільне майно подружжя. Відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву в якому вона пояснила, що має певні заперечення щодо вимог позовної заяви. Вони з позивачем мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також вона має неповнолітню доньку від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на її утриманні та проживають з нею. Розмір аліментів, які вона отримує, є недостатнім для забезпечення матеріального, фізичного, духовного розвитку та лікування синів. Згідно технічного паспорта на будинок за адресою: [ADDRESS] , житлова площа становить 30,2 кв. м. і відповідно потенційний виділ часток в натур є неможливий. Після розлучення, вони з чоловіком не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, тому вона має намір поділити вищевказане майно, шляхом визначення за нею 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, у порядку ст. 70 Сімейного кодексу України. (а.с. 49-51). Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вона пояснила, що сторона позивача не визнає доводи [PERSON] . Будь-яких обгрунтованих доводів та доказів на визнання за відповідачем права власності на 2/3 частини спірної нерухомості до відзиву на позовну заяву не додано. Наведені у відзиві на позовну заяву обставини не мають істотного значення для вирішення питання збільшення частки нерухомості на користь [PERSON] у більшому розмірі. Позивач підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі (а.с.62-65). Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2023 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.01.2024 року підготовче судове засідання закрито, призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача надано до суду заяву про розгляд позову та ухвалення судового рішення без їх участі, позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити на підставі документів, що є в матеріалах справи. (а.с. 164, 170, 177) Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позовної заяви не підтримує в повному обсязі, оскільки на її утриманні залишається троє дітей, які проживають разом з нею в спірному будинку, а також потребують лікування, докази та матеріали лікувальних закладів були долучені до матеріалів справи; просить провести поділ майна в інший спосіб, відмінний від позовних вимог, враховуючи інтереси її дітей, що мають істотне значення (Постанова Верховного Суду від 17.01.2024 р., справа №522\\1783\\20). (а.с. 158, 166). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 25.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 19. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , громадянкою України та [PERSON] , [INFO] , громадянином України, який зареєстрований 25.08.2011\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 19. Після розірвання шлюбу\~залишено [PERSON] прізвище « [PERSON] ». (а.с. 8-10). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 53-54). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.12.2012 року та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2012 року зареєстровано нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . (а.с. 11-12,16-19, 109-111). Згідно наданого позивачем звіту про оцінку майна, виконаного ФОП [PERSON] від 15.12.2022 року, вартість житлового будинку, загальною площею 45,9 м.2, розташованої за адресою: [ADDRESS] станом на 14.12.2022 року становить 258\~400 грн. (а.с. 7). Вартість майна сторонами не оспорювалась. Як вбачається з довідки про склад сім`ї № 1258 від 10.11.2022 року до складу сім`ї відповідачки входить троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.53-55). Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України. Відповідно до ч.1.2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ч.3 ст. 368 КК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до приписів ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. \~ \~ \~ \~Як встановлено ст. 68 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. \~ \~ \~ \~Як свідчать матеріали справи, спірне домоволодіння набуто у власність під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі. Те, що спірний будинок належить сторонам, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, сторонами не заперечується. У зв`язку з викладеним, домоволодіння є об`єктом права спільної сумісної власності, тому таке майно підлягає поділу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1-3 ст. 372 ЦК України: Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно до ч.1-3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У відповідності до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в ПВС від 17.01.20224 р., справа №522\\17831\\20, законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. \~ \~ \~ \~Відповідач просить провести поділ майна у інший спосіб, відмінний від позовних вимог, враховуючи інтереси її дітей, що мають істотне значення (Постанова Верховного Суду від 17.01.2024 р., справа №522\\1783\\20), тобто як зрозумів суд, відступити від рівності часток, посилаючись на те, що на її утриманні залишаються троє дітей, які проживають разом з нею в спірному будинку, а також потребують лікування. При цьому вказує, що докази зазначеного були долучені до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Відповідачкою разом з відзивом на позовну заяву, суду надано: копії свідоцтв про народження дітей відповідачки: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; Довідку про склад сім`ї, згідно якої [PERSON] мешкає в [ADDRESS] разом з синами [PERSON] , [PERSON] та донькою [PERSON] . Також надано копію паспорту та РНОКПП відповідача, копію договору купівлі-продажу житлового будинку, копію технічного паспорту на будинок (а.с.52-61). Тобто фактично суду Відповідачкою, в обгрунтування своєї позиції, надано копії сводцтв про народження двох синів та довідку з місця проживання Відповідачки з трьома дітьми (копію сводоцтва про народження доньки суду не надано). Будь-яких доказів щодо отримання Відповідачкою аліментів на утримання дітей, їх розміру, заборгованості тощо суду не надано, як не надано обгрунтованих доводів та доказів відповідно до вимог ч.3 ст. 70 СК України, що розмір аліментів, які одержуються Відповідачкою (у разі їх отримання, оскільки таких відомостей суду не надано), недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей. Не надано суду й аргументів та будь-яких доказів, необхідних при вирішення спору про поділ майна, а саме відступлення від засад рівності часток відповідно до ч.2 ст. 70 СК України. При цьому, судом декілька разів відкладався розгляд справи у зв`язку з наданням Відповідачці часу з метою визначення зі своєю позицією щодо заявлених позовних вимог, можливістю надати суду докази, необхідні для вирішення спору відповідно до умов, встановлених ч.2,3 ст. 70 СК України (на розсуд Відповідачки). Відповідачкою було залучено в якості представника для надання їй правової допомоги адвоката Євладенко Л.В. Інших доказів, крім тих, що зазначені вище, суду не надано. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що проживання дітей з Відповідачкою, не можна вважати підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя відповідно до\~ст. 70 СК України. Позивачем не доведено існування обставин, за наявності яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири. Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 297/2837/17, «Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини та положення\~статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено». Також, з наданих суду доказів встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі шлюбний договір останні не укладали, домовленості щодо поділу спільної сумісної власності, досягнуто не було. Підстав щодо поділу майна в іншій спосіб (про іншій спосіб зазначено в Постанові ВС від 17.01.2024 р., на яку посилається Відповідачка), ніж зазначений Позивачем, суд не вбачає. На підставі викладеного, враховуючи, що передбачені законом підстави для відступлення від засад рівності часток відсутні, тому суд при поділі вказаного домоволодіння між подружжям виходить з рівності часток сторін у справі в об`єкті спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 297/2837/17. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та в порядку поділу спільного майна подружжя за сторонами необхідно визнати право власності на спірне домоволодіння в рівних частках. Про стягнення судових витрат позивачем в позові не заявлялось.

Outcome: approved