Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

у грудні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що 03.12.2020р. [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 263455361. 28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого останньому за плату перейшли Права вимоги до боржників ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 20.10.2022р. між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, зокрема до відповідача у розмірі 33\~355,33 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 263455361 в розмірі 33\~355,33грн., з яких: 9\~250,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24\~105,33 грн. сума заборгованості за відсотками. 26.10.2020р. між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-1912387, за умовами якого відповідачу надано кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування на кредитну картку. 22.12.2022р. між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» відступило за плату належні йому Права вимоги до боржників, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло відповідно до Реєстру боржників, в тім числі й до відповідача [PERSON] в сумі 10\~532,00 грн., з яких: 4\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6\~532,00 грн. заборгованість за відсотками. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за вище зазначеними кредитними договорами у розмірі 43\~887,33 грн. та понесені судові витрати. 25.01.2024р. відповідачем подано відзив на позовну заяву( а.с. 63-73, т.1), в якому не визнає позовні вимоги та зазначає, що розрахунки позивача не відповідають умовам наданих ним же паперових копій електронних доказів, оригінали яких відсутні. В наданих суду копіях електронних доказів договорах, графіку платежів, паспорті споживчого кредиту відсутні підписи обох сторін або нанесені методом механічного копіювання та вказано про підпис позичальника «одноразовим ідентифікатором», який на копії відсутній. Так, відповідно до копії договору від 03.12.2020р. сума кредиту становить 9\~250,00 грн., строк 30 днів, відсотки за увесь період 4\~495,50 грн, загальна вартість кредиту 13\~745,50грн. Проте, позивач вимагає 24\~105, 33 грн відсотків за період з 21.10.2022 по 30.11.2023. Відповідно до копії договору від 26.10.2020р. сума кредиту становить 4\~000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за весь період 1\~680,00грн., загальна вартість кредиту складає 5\~680,00 грн. Однак позивач відповідно розрахунку заборгованості вимагає сплатити 6\~532,00 грн відсотків за період з 22.12.2022 по 30.11.2023. Отже, позивачем нараховано значно більші суми за інші періоди, а не за 30 днів, докази набуття права вимоги до відповідача не є достатніми, а докази повідомлення його, як відповідача, про вимоги до моменту звернення до суду взагалі відсутні. Відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки вважає, що позивачем не доведено факт укладання кожного кредитного договору первісним кредитором, не доведено руху коштів, розміру заборгованості, нараховані позивачем суми не відповідають законодавству, має місце прострочення кредитора та недоведеність набуття права вимоги. Відповідач стверджує, що кредитні договори не були укладені ні в якій формі, тому що відсутні оригінали, підписані обома сторонами у дату укладання, а на документах ТОВ «Качай гроші» копії підпису і печатки нанесені методом механічного копіювання. Докази, надані в паперових та електронних копіях документів не відтворюють оригіналів і не дозволяють встановити, ким були підписані оригінали. За відсутності оригіналу кредитного договору не можна встановити достовірно які його умови, розміри процентної ставки та строк нарахування відсотків були погоджені сторонами, саме тому такі копії, не підписані обома сторонами, підлягають відхиленню. Таким чином, відповідач стверджує, що надані позивачем копії не відповідають оригіналам, підписи та печатки відсутні, не додержана обов`язкова письмова форма правочину. За таких умов відсутність у позивача оригіналів доказів по кредитним правовідносинам має наслідком правомірну відмову у позові як недоведеному. У даному випадку відповідач ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій оригіналам та їх достовірність як доказів, з урахуванням того, що єдиним доказом дотримання письмової форми є оригінал кредитного договору, який повинен давати змогу довести його цілісність та справжність, прийняття рішення на основі паперової копії електронного доказу не відповідає нормам статтей 77, 78, 79, 95, 100 ЦПК України, ст.1055 ЦК України та ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач зазначає, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідач ні в якій формі не погоджував сплату відсотків протягом понад 30 днів, та не був ознайомлений з такою умовою у жодний спосіб. Окрім того, нарахування позивача суперечать обмеженням, встановленим спеціальним законодавством у період карантину та військового стану, враховуючи які первісний кредитор та позивач не мають права стягувати з відповідача за період карантину з 01.03.2020р. та воєнного стану з 24.02.2022р. по даний час штраф, пеню, підвищені відсотки та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання споживачем зобов`язань за кредитним договором, а нараховані включно з 24.02.2022р. підлягають списанню кредитодавцем. Також відповідач вказує на недоведеність грошових розрахунків вказаними договорами. Розрахунки заборгованості, надані суду позивачем, не є доказами наявності такої заборгованості, оскільки не належать до засобів доказування і не є первинними бухгалтерськими документами. Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволяють суду перевірити передачу коштів позичальнику у кредит. Не надано також доказів фактичного переказу відповідачу грошових коштів від первісного кредитора ТОВ «Качай гроші». Від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано копію платіжного доручення, яка засвідчена самим кредитодавцем, а не уповноваженим працівником банківської установи. Відповідач також зазначає, що право вимоги по кредитному договору від 03.12.2020р. не могло перейти відповідачу по договору факторингу від 28.11.2018р. Відступлення права вимоги може здійснюватись тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права, а обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Тобто, на момент укладення договору факторингу та додаткової угоди між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до нього ще не виникло зобов`язання відповідача, яке було відступлено, відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу. 30.01.2024 р. позивач подав до суду відповідь на відзив ( а.с.135-149, т.1), в якій наполягає на задоволенні позову та зазначає, що відповідно до умов кредитних договорів № 00-1912387 від 26.10.2020р. та № 263455361 від 03.12.2020р., що розміщені на сайті позикодавця та зі змістом яких відповідач був ознайомлений на момент їх укладання, відповідач розумів, що договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого у сторін договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Порядок укладення договорів передбачає направлення електронного повідомлення про акцепт пропозиції укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на договір, після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір позики є укладеним. На підписаний договір накладається кваліфікована електронна печатка товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в особистому кабінету позичальника, а також направляється позичальнику на електронну пошту. Укладаючи договори, позичальник засвідчив, що погоджується з тим, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а ткож усвідомлює правові наслідки такої згоди. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Строни узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій їх надано, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зауважує, що для укладення вище вказаних договорів в електронному вигляді дані вносилися шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств відповідачем власноруч. Отже, у відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер його мобільного телефону, вказаний ним при укладанні договорів. Укладання угоди без заповнення Заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором (позикодавцем) не було б укладено. Отже, позивачем доведено факт укладання вище зазначених договорів відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Таким чином, ототожнення електронного доказу, як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, то відповідач погодився з умовами кредитування, йому було відомо про основний порядок застосування та нарахування відсотків за користування кредитом, відповідно до якого відсоткова ставка складає 1,40% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 504% річних. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту з урахуванням всіх пролонгацій. У випадку невиконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний строк або неоформлення пролонгації кредиту на новий строк, відсотки нараховуються і за період прострочення, але не більше 90-та календарних днів з моменту виникнення такої прострочки. Розрахунок відсотків здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Щодо первинних документів бухгалтерського обліку за вище вказаними кредитними договорами та підтвердження перерахування кредитних коштів, позивач зазначає, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця. На підтвердження суми заборгованості позивачем долучено до позовної заяви розрахунок заборгованості за договорами, виготовлений представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», який підтверджує той факт, що після переуступлення прав вимоги, позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань. Позивачем надано до суду всі наявні документи, які були передані первісним кредитором до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рамках укладених договорів факторингу. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідно до вище вказаних розрахунків, які надано первісним кредитором чітко вбачається, що відповідачем було здійснено часткову оплату кредитної заборгованості, що є підтвердженням того, що відповідач визнав кредитний договір, отримав кредитні кошти та здійснював певні заходи на погашення заборгованості, яка виникла на підставі вище вказаних кредитних договорів. Окрім того, відповідачем не надано належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належать. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідну банківську інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Також позивач зазначає, що ніяких застережень або зауважень з боку відповідача щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання відповідачем не подано, а також в такому випадку у відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Первісним кредитором інформація надана з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора. Отже, підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у форматі, встановленого законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно ним обраної фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Доводи відзиву на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати відповідачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими та не повинні братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, відповідач розумів розмір відсотків, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Щодо відступлення права вимоги позивач звертає увагу на те, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином, при цьому законодавством не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги, разом з тим слід зазначити, що договорами факторингу не передбачені повідомлення боржнику про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ». Щодо надання належних та допустимих доказів позивач зазначає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено законом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Твердження відповідача про невиконання зобов`язань позивачем за вищевказаними договорами та не набуття права вимоги до відповідача є необґрунтованими, оскільки на підтвердження факту переуступки права вимоги суду надана копія витягу з договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. згідно якого слідує, що до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» по кредитному договору № 263455361 від 03.12.2020р. Оригінал зазначеного договору факторингу знаходиться безпосередньо у сторін договору, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною цього договору і не здійснювало контроль за процесом його укладення та виконання, тому не володіє і не має права володіти оригіналом даного договору. Сторони погодили, що первісний кредитор має право відступати новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги. Як доказ переходу прав вимоги за кредитним договором № 263455361 від 03.12.2020р. позивачем надано витяг з Реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021р., отриманий від ТОВ «Таліон плюс». А тому перехід права вимоги за вказаним вище кредитним договором є законним та таким, що відповідає законодавству. 09.02.2024р. відповідач направив заперечення на відповідь на відзив, в якому стверджує, що позивач не надав доказів на спростування доводів відповідача. Позивачем не надано жодного доказу передумов кожного договору, їх підписання одноразовим ідентифікатором, їх надсилання, не надано первинних бухгалтерських документів та виписок з рахунків. Копії кредитних договорів не дозволяють перевірити наявність підписів на оригіналах, коли, ким, яким способом вони були нанесені. Відповідач просить суд застосувати зазначені у відзиві норми закону та висновки Верховного Суду про те, що копія електронного документу унеможливлює ідентифікацію його підписантів без дослідження оригіналу, так як її зміст не захищений від внесення правок та викривлення, а надані позивачем копії не відповідають нормам законодавства. Заперечення, викладені відповідачем у пункті 1 відзиву позивачем не спростовані, оскільки відповідач не оспорює кожний договір через електронну форму його підписання, а оспорює те, що їх не існує в оригіналі як в паперовій, так і електронній формі і, відповідно, настають імперативні наслідки, передбачені ст.ст. 95, 100 ЦПК відхилення копій таких доказів. Щодо відступлення права вимоги та повідомлення про це, відповідач зазначає, що договір факторингу між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений 28.11.2018р., тобто на момент його укладення ще не виникло зобов`язання відповідача, тобто у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням до відповідача, яке могло бути передано ТОВ «Таліон плюс». Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 03.12.2020р. Щодо доказів переказу коштів, відповідач зазначає, що розрахунки заборгованості не є первинними бухгалтерськими документами, а є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б перевірити передачу коштів позичальнику в кредит. Надані позивачем копії довідок та платіжного доручення без зазначення повних реквізитів отримувача, призначення платежу в без підписів банківських установ не відповідають імперативним вимогам законодавства до первинних бухгалтерських документів і не є належними та допустимими доказами руху коштів по договорах. Окрім того, позивачем нараховано значно більші суми відсотків, не за 30 днів, а за інші періоди, у які жодна заборгованість виникнути не могла, бо вони повністю поза межами строку кредитування. Відповідач стверджує, що не був ознайомлений з умовами договору щодо сплати непропорційно великої суми компенсації, установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, договори зі споживачами містять нечіткі або двозначні положення. Відповідач просить відмовити у стягненні з нього заборгованості за розрахунками, наданими позивачем, так як вони не відповідають копіям наданих договорів і містять значно більші суми, в тому числі підвищені відсотки (а.с.229-239, т.1). 22.02.2024 р. позивач надав суду додаткові пояснення у справі, у яких наполягає, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладання кредитного договору між відповідачем та первинним кредитором, а також підтверджують факт перерахування коштів на рахунок відповідача (а.с.47-48, т.2). Ухвалою від 05.01.2024 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 52). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу за поданою заявою (а.с. 55, 56 т.1), відповідач рекомендованим повідомленням, який отримав 12.01.2024 (а.с. 59 т.1, 42, 62 т.2). Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі, просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.57, т.1). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 03.12.2020р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»» та [PERSON] укладено кредитний договір № 263455361, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 250,00 грн., строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів (а.с. 8-10, т.1, 15-17 т.2). Згідно з паспортом споживчого кредиту до договору № 263455361 від 03.12.2020р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 9 250,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу грошових коштів після заповнення заявки на сайті www. moneyveo.ua або в мобільному додатку, зі сплатою 592,92 % річних (а.с. 7, т.1, 14-15 т.2). Сторони погодили наступний Графік розрахунків: 9\~250,00 грн. сума кредиту, 4\~495,00 грн нараховані відсотки, до сплати 13\~745, 50 грн, термін платежу 02.01.2021р. (а.с. 10, т.1, 18 т.2). Як вбачається з платіжного доручення № f0325a38-343f-4d28-aa5d-4d006e8015a5 від 03.12.2020р. відповідачу [PERSON] зараховано на платіжну картку кошти згідно договору № 263455361 від 03.12.2020р. в розмірі 9\~250,00 грн. (а.с.11, 155, 205 т.1), що також стверджується банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.52,53 т.2). 28.11.2020р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, який відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020р. викладено в новій редакції, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за грошові кошти відступило права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги ТОВ «Таліон плюс» (а.с.12-14, т.1, 19-23, 24-27 т.2). З витягу з Реєстру прав вимоги №124 від 09.03.2021р. видно, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «Таліон плюс» у розмірі 22\~030, 82 грн (а.с.157, 209, т.1, 18 т.2). В подальшому, 20.10.2022р. ТОВ «Таліон плюс» уклало договір факторингу № 20102022 з ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до умов якого останній, сплативши кошти за кожен Реєстр прав вимоги, отримав права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, в тім числі згідно витягу з Реєстру №1 і до відповідача [PERSON] у розмірі 33\~355,33грн.(а.с.15-16, 17, 158-162, 163-164, 206, 211-215, 216-218 т.1, 29-33, 34-35 т.2). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 253455361 від 03.12.2020р., заборгованість [PERSON] станом на 24.03.2021р. становить 25\~235,87 грн., а за період з 21.10.2020р. по 30.11.2023р. - 33\~355,33 грн. (а.с.18, 155 т.1). 26.10.2020р. [PERSON] було укладено з ТОВ «Качай гроші» договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4\~000,00 грн, терміном на 30 днів, який зобов`язаний повернути 25.11.2020р. або в іншу дату, визначену після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту, з процентною ставкою за користування коштами 1,40% в день, 504% річних (а.с.23-25, т.1, 11-13 т.2). Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-1912387 від 26.10.2020р., та складений без врахування пролонгацій строку дії договору, встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність, а саме: 4\~000,00 грн сума наданого кредиту, розмір відсотків 56,00 в день, всього до сплати 5680,00грн (а.с.25 т.1, 14 т.2). З паспорта споживчого кредиту вбачається інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема основні умови кредитувань з урахуванням побажань споживача: кредит на споживчі потреби у розмірі 4\~000,00 грн., терміном на 30 днів, з реальною річною ставкою 504%, що складає 1,40% в день, що нараховується на початкову суму кредиту, пеня в розмірі 1% від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не може перевищувати 50% суми загального розміру кредиту та загальних витрат за кредитом (а.с.26-27, т.1, 9-10 т.2). \~ \~ \~ \~ 22.12.2022р. між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 22122022/2 за умовами якого останній передавши суму фінансування ТОВ «Качай гроші» стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників та набуває всіх прав за ним. Згідно п.4.6.3 ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб за згодою ТОВ «Качай гроші» до сплати суми фінансування, а після її сплати має право здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб без згоди клієнта (а.с.28- \~ \~ \~ \~30, 165-168, 220-223 т.1, 36-40 т.2). Актом прийому передачі ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано Реєстр боржників до договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022р., зокрема в якому, як вбачається з витягу, рахується [PERSON] , сума заборгованості якого складає 10\~532,00 грн. (а.с.31, 32, 169-170, 224-226 т.1,28, 36, 40-41 т.2). Відповідно до розрахунку заборгованості та детального розрахунку заборгованості, наданої позивачем, станом на 30.11.2023р. заборгованість [PERSON] у розмірі 10\~532,00 грн. не погашена (а.с.33, 150-151, 196-197, т.1). Як вбачається з додаткової інформації стосовно позичальників, яким були перераховані кошти, наданої ТОВ «Качай гроші» та повідомлення компанії « Бестпей» відповідачу 26.10.2020р. перераховано 4\~000,00 грн.(а.с.151-152, 153-154, 198-200, 201-203 т.1). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч. 1 ст.\~205\~ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною 1 ст.\~204\~ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ураховуючи викладені обставини, суд доходить висновку, що спірні кредитні договори укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений [PERSON] при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами. Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Доводи відповідача не укладення даного кредитного договору відповідачем спростовуються викладеними вище обставинами. Заперечуючи проти позову відповідач. не спростував того факту, що він є держателем банківської картки, зазначеної у вищевказаному договорі, на які первісним кредитором здійснювалось перерахування грошових коштів. Відповідачем, незважаючи на вимоги ст.\~81\~ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано доказів на спростування обставин укладення між сторонами договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування №4309874, погодження всіх істотних умов договору. Умовами кредитного договору передбачено продовження строку кредитування, а відтак проценти за користування кредитом підлягали нараховуванню у продовжені договором строки, що було виконано кредитодавцем. Наведені пункти та підпункти кредитного договору, які передбачають продовження строків кредитування за вказаним кредитним договорам не визнавались відповідачем недійсними, а тому з огляду на приписи статті 204\~ЦК України є дійсними та підлягають виконанню. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 509\~ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610\~ЦК України та частиною 1 статті 612\~ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доводи відповідача про те, що розрахунок заборгованості, довідка щодо перерахування коштів є неналежним доказом існування кредитної заборгованості, оскільки вони не є документами бухгалтерського обліку, суд уважає безпідставними. Надані стороною позивача розрахунок та довідка містять всі ознаки первинного документу (номер транзакції, номер картки, час та розмір перерахованих коштів), вказані документи завірені електронним підписом товариства та підписом матеріально-відповідальної особи генеральним директором. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Згідно зі статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно частини першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами № 263455361 від 03.12.2020 та №00-1912387 від 26.10.2022р в установлені договорами строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договорами факторингу № 20102022 від 20.10.2022 та № 22122022/2 від 22.12.2022р., а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вище зазначеними кредитними договорами у загальному розмірі 43\~887,33 грн. та позов задовольнити. У відповідності зі ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved