Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти з [PERSON] на користь дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, доходу щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь законного представника дитини. Позовна заява вмотивована тим, що батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживає окремо, бере участь у вихованні дитини. Батько малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідачка, мати малолітніх дітей, не бере участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дітей зловживає спиртними напоями, не виконує батьківські обов`язки, веде бродяжницький спосіб життя, її місцезнаходження не відоме. До служби у справах дітей та сім`ї 07.09.2022 року о 19:00 год. у телефонному режимі надійшло повідомлення від начальника сектору ювенальної превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві про те, що за адресою: [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] , в якій батьки малолітніх дітей зловживають алкогольними напоями та мають наркотичну залежність. 08.09.2022 року під час спільного виїзду спеціалістами служби із представниками поліції за місцем проживання сім`ї було встановлено, що батьки дітей належні умови для виховання, утримання та їх навчання не створили, санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний, в кімнаті, яку займала сім`я [PERSON] брудно, розкидані речі, брудна підлога, постільна білизна відсутня. Відповідачці було залишено запрошення до служби, з батьком проведено профілатичну бесіду. 15.09.2022 року [PERSON] з`явилась до служби, де повідомила, що більше тижня знаходилась у знайомих, де розпивала спиртні напої, запевнила працівників служби, що змінить свій спосіб життя. Проте в подальшому [PERSON] покинула дітей, її місцезнаходження не відоме. Малолітня [PERSON] виховується та утримується бабусею [PERSON] , має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , навчається у школі. Бабуся дітей за станом здоров`я не може утримувати онуків самостійно, тому 27.03.2023 року звернулась до служби із заявою про тимчасове влаштування її онуків [PERSON] та [PERSON] до Центру соціально-психологічної реабілітації у Дарницькому районі м. Києва благодійної організації "Фонд "Асперн", де вони перебувають станом на дату звернення з позовом до суду. За весь час перебування [PERSON] та [PERSON] у центрі, [PERSON] дітей не відвідувала, на зв`язок із центром реабілітації не виходила. До служби надійшли психолого-педагогічні характеристики від 08.09.2023 року щодо [PERSON] та [PERSON] , згідно яких хлопці поважають та піклуються один про одного, сумують за бабусею та сестричкою, про маму не згадують. За весь час перебування дітей в центрі реабілітації в них стабілізувався емоційний фон настрою та сну, знизився рівень тривоги. Оскільки малолітні діти не знаходяться на утриманні [PERSON] , службою направлено лист до управління соціального захисту населення Дарницької РДА щодо призупинення соціальних виплат. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, життям дітей не цікавиться, веде бродяжницький спосіб життя. Зважаючи на обставини викладені у позові, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 05.01.2024 відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою суду від 26.01.2024 справу призначеного розгляду по суті, закрито підготовче провадження. Представник позивача в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подавала, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судові засідання відповідачка викликалась шляхом надіслання повісток про виклик до суду, судові повістки зі зворотними поштовими повідомленнями повернулись. У судове засідання, призначене на 30.04.2024 року відповідачка також викликалася шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про виклик відповідачки до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату також не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Встановлені обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 04.09.2015 року, актовий запис №3289. Батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 13, 17-19). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17.01.2019 року, актовий запис №165. Батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 14). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.03.2020 року, актовий запис 729. Батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] , батько малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №20. До служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення з Дарницького УП ГУНП у м. Києві про необхідність з`ясування обставин у сім`ї [PERSON] та проведення перевірки умов проживання дітей, на підставі якого 08.09.2022 року складено Акт обстеження умов проживання дитини сім`ї [PERSON] (а.с. 21). 08.09.2022 року головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві Соколовим С.О., [PERSON] проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей та встановлено незадовільний санітарно-гігієнічний стан; сім`я займає 1 із 3-х кімнат в яких умови для проживання не створені; діти сплять на 2-х поверховому ліжку, батьки на 2-х спальному ліжку ; в кімнаті брудно, не освітлено, старі меблі; мало місця для дозвілля; комунальні зручності в наявності; продуктів харчування не було; на вигляд діти здорові, комунікабельні, одягнуті у брудний одяг. Мати та батько дітей не працюють, продуктами харчування допомагає бабуся дітей - [PERSON] , яка проживає поряд на сусідній вулиці. З батьком дітей проведена профілактична бесіда щодо належного виконання батьківських обов`язків та попереджено про відповідальність у разі порушення прав та інтересів дітей. Батьку дітей рекомендовано пройти курс реабілітації від алкогольної та наркотичної залежності. Мати дітей запрошено для надання пояснень із вище зазначеної ситуації (а.с. 21-23). [PERSON] , бабуся малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулась до начальника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві та просила тимчасово влаштувати її онуків до Благодійного фонду «АСПЕРН», з огляду на те, що [PERSON] , мати дітей, зловживає спиртними напоями, дітей не утримує, її місцезнаходження не відоме, що підтверджується заявою від 27.03.2023 року, вх.№ 101/46/П-270 (а.с. 25). 27.03.2023 року малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на підставі звернення Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві зараховані на цілодобове перебування в Центр соціально-психологічної реабілітації дітей БФ «АСПЕРН» (а.с. 26, 27). За період з 27.03.2023 року по 05.10.2023 року [PERSON] дітей не відвідувала, що підтверджується листом БФ «АСПЕРН» №109 від 05.10.2023 року (а.с. 27). Діти спостерігаються у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва», декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] , що підтверджується відповіддю КНП ЦПМСД №3 Дарницького району №4386-208 від 03.04.2023 року (а.с. 28). З березня 2023 року у службі на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах знаходяться малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується листом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві №1391 від 30.03.2023 року (а.с. 30). [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в управлінні, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей померлого годувальника [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячний розмір допомоги становить 2511,60 грн., та виплата допомоги припинена з 01.05.2023 року у зв`язку з перебуванням дітей на повному державному утриманні (а.с. 32). 08.09.2023 року психологом Центр соціально-психологічної реабілітації дітей БФ «АСПЕРН» проведені психолого-педагогічні характеристики малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-34). У відповідності до характеристики від 08.09.2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , санітарно-гігієнічний стан дитини потребує постійного контролю зі сторони дорослого, навички самообслуговування формуються, розумовий та пізнавальний розвиток відповідає віковим нормам, але потребує додаткового розвитку. Присутні випадки енурезу під час сну, енкопрезу. У центрі [PERSON] перебуває зі своїм старшим братом [PERSON] , хлопчики прив`язані один до одного, проявляють піклування, але іноді можуть конфліктувати та битися під час гри. [PERSON] сумує за бабусею та сестричкою, про маму не згадує (а.с. 33). У відповідності до характеристики від 08.09.2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , санітарно-гігієнічний стан дитини потребує постійного контролю зі сторони дорослого, навички самообслуговування формуються, потребує постійного розвитку, мова не чітка, зрозуміла, працює з логопедом, у Центрі [PERSON] перебуває зі своїм меншим братом [PERSON] , хлопчики прив`язані один до одного, проявляють піклування, але іноді можуть конфліктувати та битися під час гри. Бабуся [PERSON] інколи приходить та бере братів на вихідні до себе, після чого хлопчики важко адаптуються в Центрі, плачуть та сумують за нею. Маму хлопчик згадує зрідка. Присутні випадки енурезу як вдень та вночі, кричить під час сну (а.с. 34). Як встановлено з характеристики [PERSON] , складеної директором спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови та літератури № 127 та класним керівником, [PERSON] навчається в школі №127 з 01.09.2022 року у першому класі. Читає складами та словами, не повністю розуміє зміст прочитаного. Дитину до школи приводить і забирає бабуся [PERSON] . Бабуся турбується про добробут дитини, цікавиться її шкільним життям. Мати дівчинки рідко спілкується з вчителями, мало цікавиться шкільним життям дитини, її успіхами у навчальній діяльності. Батько дитини [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успіхами дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, з 01.09.2022 року у школі з`являвся 1 раз (а.с. 24) У відповідності до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації №101-1715 від 21.02.2024 року мати малолітніх дітей [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не виконує батьківські обов`язки, не бере участі у вихованні та утриманні дітей, веде бродяжницький спосіб життя, місце знаходження матері службі та родичам невідомо. До служби 07.09.2022 року о 19:00 годині у телефонному режимі надійшло повідомлення від начальника сектору ювенальної превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про те, що за адресою: [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] , в якій батьки малолітніх дітей зловживають алкогольними напоями та мають наркотичну залежність. Мати дітей не зверталась до служби із заявами щодо побачень з дітьми (а.с. 51-53). Органом опіки та піклування Дарницькою РДА в м. Києві зроблено висновок, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дітям, не турбується про стан їх здоров`я, розвиток та виховання, а тому вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 50-53). Матеріальні норми права, застосовані судом. Конституцією України, ст. 51 визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших осіб, орган опіки та піклування (ст.165 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної вище Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до вищенаведених роз`яснень та норм закону тільки винна поведінка батьків, може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Висновок суду. За наданими суду доказами вбачається, що відповідачкою не було створено належні умови для проживання, виховання та утримання дітей. Під час відвідування родини встановлено, що в квартирі не дотримано санітарно-гігієнічні вимоги, речі дітей розкидані по кімнатах, діти брудні, продуктів харчування немає. Проте, на всі зауваження спеціалістів служби щодо антисанітарних умов в помешканні матір дитини ситуацію не змінювала, за дітьми належним чином не доглядала. Відповідачка не виконувала свої батьківські обов`язки належним чином та не піклувалася про стан здоров`я своїх малолітніх дітей, про що свідчать наявність у них енурезу, недостатній розвиток дітей. Вказані обставини не спростовані відповідачкою в ході судового розгляду. Окрім того, відповідачка з часу перебування справи у провадженні суду заходів щодо повернення дітей не вживала, належним чином батьківські обов`язки не виконувала. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування позову щодо позбавлення батьківських прав відповідачки. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей, то суд приходить до висновку, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/4 частки заробітку з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Судовий збір. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів, та судовий збір у сумі 1211,20 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved