Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що заочним рішенням суду від 15.02.2017 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . За словами позивача, відповідач з моменту розлучення не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, морально не підтримує, жодної допомоги від нього не надходить, систематично не сплачує аліменти на користь своєї доньки та заборгованість по аліментам станом на момент надання відповіді на адвокатський запит становить 102 006,35 грн. Як слідує зі змісту позову, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Дитині забезпечені належні умови для виховання та розвитку. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 08 лютого 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника - адвоката Гречківського В.Д. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2017 року у справі №295/12905/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 07.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 17.09.2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №600 від 17.04.2024 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зміст позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази, зокрема характеристику учениці 5-Б класу [PERSON] з Ліцею №6 м. Житомира ім. В.Г. Короленка, акт обстеження умов проживання від 20.09.2023, довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, висновок виконавчого комітету ЖМР як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини, судом встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved