Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 09.07.2008 між ВАТ комерційний банк «Надра» (надалі банк) та [PERSON] (надалі Позичальник) було укладено кредитний договір №266/11/22/2008/840. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (Кредит) у сумі 57 125 (п?ятдесят сім тисяч сто двадцять п?ять) доларів США 04 цента в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 2.1 кредитного договору №266/11/22/2008/840 від 09.07.2008 р., в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов?язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з банком договір іпотеки квартири [ADDRESS] , загальною площею 21,0 кв. м., житловою площею 11,7 кв. м. в день укладення цього договору. Також зазначила, що 09.07.2008 між [PERSON] та ВАТ комерційний банк «Надра» було укладено договір поруки. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору поруки я як Поручитель поручаюся перед Кредитором (банк) за належне виконання [PERSON] взятих на нього зобов?язань за Кредитним договором №266/11/22/2008/840 від 09 липня 2008 року. Поручитель повинен виконати зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для Позичальника кредитним договором. У відповідності до пункту 1.2 договору поруки Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов?язань вказаних у п. 1.1 цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Пунктом 2.1 договору поруки Сторони погодили, що Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання зобов?язання, що витікає із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Позичальником зобов?язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов?язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов?язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). [PERSON] та Позичальник [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2012 по справі №1007/10013/2012 шлюб між [PERSON] та Позичальником [PERSON] було розірвано. [INFO] Позичальник [PERSON] помер, що підтверджує копією свідоцтва про смерть останнього від 18.04.2019 р. серії [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області. В свою чергу, із договору поруки не вбачається згоди Поручителя відповідати зобов?язанням іншого Позичальника по Кредитному договору від 09.07.2008 укладеному BAT комерційний банк «Надра» та Позичальником [PERSON] №266/11/22/2008/840. Позивач зазначила, що , порука припинилася у зв?язку із смертю боржника [PERSON] та відсутністю [PERSON] згоди відповідати за нового Боржника. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов?язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов?язанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимога кредитора вони зобов?язанні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом накладає стягнення на майна, яке було передано спадкоємцям у натурі, п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України. Також зазначила, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов?язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна одержаного у спадщину.Позивач вказує на те, що не надала свої згоди на переведення боргу та не погоджувалася в разі порушення зобов?язання за кредитним договором відповідати за будь-яку іншу особу, окрім самого боржника, томув зв?язку зі смер Позичальникає підстави для припинення поруки. Позивач просить суд визнати поруку [PERSON] , що виникла на підставі договору поруки від 09.07.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] припиненою. ??? Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, як свідчать матеріали позову просить розглядати справу за її вдсутності. Представник відповідача, в адресу суду направив пояснення, в якому зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним відповідачем та просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа про день та час розгляду справи також повідомлялась належним чином. Правом подати пояснення по суті спору не скористалась. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 09.07.2008 між ВАТ комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №266/11/22/2008/840. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (Кредит) у сумі 57 125 (п?ятдесят сім тисяч сто двадцять п?ять) доларів США 04 цента в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 2.1 кредитного договору №266/11/22/2008/840 від 09.07.2008 р., в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов?язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з банком договір іпотеки квартири [ADDRESS] , загальною площею 21,0 кв. м., житловою площею 11,7 кв. м. в день укладення цього договору. 09.07.2008 між [PERSON] та ВАТ комерційний банк «Надра» було укладено договір поруки. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору поруки я як Поручитель поручаюся перед Кредитором (банк) за належне виконання [PERSON] взятих на нього зобов?язань за Кредитним договором №266/11/22/2008/840 від 09 липня 2008 року. Поручитель повинен виконати зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для Позичальника кредитним договором. У відповідності до пункту 1.2 договору поруки Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов?язань вказаних у п. 1.1 цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Пунктом 2.1 договору поруки Сторони погодили, що Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання зобов?язання, що витікає із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Позичальником зобов?язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов?язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов?язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). [PERSON] та Позичальник [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2012 по справі №1007/10013/2012 шлюб між [PERSON] та Позичальником [PERSON] було розірвано. [INFO] Позичальник [PERSON] помер, що підтверджує копією свідоцтва про смерть останнього від 18.04.2019 р. серії [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області. В свою чергу, із договору поруки не вбачається згоди Поручителя відповідати зобов?язанням іншого Позичальника по Кредитному договору від 09.07.2008 укладеному BAT комерційний банк «Надра» та Позичальником [PERSON] №266/11/22/2008/840. Позивач зазначила, що порука припинилася у зв?язку із смертю боржника [PERSON] та відсутністю [PERSON] згоди відповідати за нового Боржника, а згоди на переведення богру остання не надавала, просить суд визнати договір поруки припиненою. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі 203/2/19 (провадження № 61-6983св20) міститься висновок про те, що визначений позивачем у позові склад сторін у справі (позивач та відповідач) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів)особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмовиу задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи те, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які вказують на визнання договору поруки припиненою, належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про визнання поруки припиненою, а саме «ВАТ КБ «Надра», оскільки на момент виникнення спору перебував у стані припинення. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «КБ «Надра» з 15 червня 2015 року не є припиненим, a перебуває в стані припинення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №910/12294/16 дійшла висновку про те, що банк, який виводиться з ринку, до моменту державної реєстрації його припинення не позбавлений правосуб?єктності і може виступати учасником різних правовідносин. Від імені банку у цих правовідносинах діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку. З огляду на викладене Банк, як юридичну особу, на момент розгляду справи не ліквідовано, а тому посилання Позивача на те, що саме Фонд є належним відповідачем у справі - необґрунтоване. Таким чином Фонд гарантування не є правонаступником Банку, а лише виступає його ліквідатором (постанова Верховного Суду від 24.09.2020 у справі 334/8020/18; постанова Верховного Суду від 04.11.2020 у справі 335/1896/15-ц, ухвала Верховного Суду від 15.06.2020 у справі 334/1913/16-ц). Виходячи з зазначеного, та враховуючи, що клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивач не заявляв, а також зважаючи на те, що суд не уповноважений замінювати неналежного відповідача на належного з власної ініціативи без клопотання сторони позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , оскільки до участі в справі не залучено всіх учасників справи, зокрема належного відповідача, а також за відсутності належних та допустимих доказів. При цьому суд не надає оцінку обґрунтованості позовних вимог по суті спору, оскільки питання про їх обґрунтованість у такому випадку мало б вирішуватися судом під час вирішення справи по суті за належного складу учасників справи, питання про права та обов`язки яких підлягає вирішенню за результатами розгляду позовних вимог, Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року, справа №659/954/18. Відповідно до п.2 ч.2 статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а тому в цій частині позов також не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved