Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення йому опікуна, в порядку окремого провадження, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку, призначивши його опікуном соціального працівника Нижньостанівецького будинку-інтренату [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з цим [PERSON] направлений на постійне місце проживання в Нижньо-Станівецький психоневрологічний будинок-інтернат, і в даний час знаходиться на повному державному забезпеченні, просила заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила визнати [PERSON] недієздатним, а її призначити опікуном останнього. Представник зацікавленої особи органу опіки і піклування Брусницької сільської ради в судове засідання не прибув, скерував заяву про розгляд справи за відсутності представника органу, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Представник [PERSON] , адвокат Москалюк Н.М., підтримала заявлені вимоги щодо визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] хворіє помірною розумовою відсталістю з вираженим розладом поведінки (а.с.8). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку, призначивши його опікуном соціального працівника Нижньостанівецького будинку-інтренату [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Ухвалою суду від 10.11.2023 року залучено адвоката для особи стосовно якої розглядається справа, [PERSON] , призначено судово-психіатричну експертизу та провадження у справі зупинено до проведення судово-психіатричну експертизи (а.с.12-13). По справі проведено судово-психіатричну експертизу, про що свідчить Висновок судово-психіатричного експерта № 395 від 09.03.2024 року. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 395 від 09.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом, на даний час, [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 25-26). Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Так, згідно ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Таким чином, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає [PERSON] останній не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та відповідно призначення йому опікуна. Жодних даних, які б свідчили про наявність перешкод для призначення опікуном соціального працівника Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернату, в особі [PERSON] суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено, а тому заяву слід задовольнити, беручи до уваги змінені до початку судового засідання позовні вимоги. Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, ст.ст. 39, 40, 41,58, 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 233, 294, 299, 300 ЦПК України, суд -

Outcome: approved