Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Лисенко О.В. звернулась в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль» про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на гараж № [NUMBER] (до проведення інвентаризації № [NUMBER]), що знаходиться в обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Східний-Тернопіль»» за адресою: вул. Лесі Українки, 4, м. Тернопіль. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] . окрім неї є також [PERSON] та [PERSON] , однак останні спадщину не приймали. 05.07.2021 вона звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, у зв`язку із чим заведено спадкову справу № 8/2021. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є., у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірний гараж. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 17,3 м. кв. в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Східний-Тернопіль»» по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Лисенко О.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Додатково зазначила, на час смерті [PERSON] був одружений з [PERSON] , яка померла [INFO] , однак остання не приймала спадщини після смерті [PERSON] . Крім того зауважила, що на переконання сторони позивача належними відповідачами у справі є саме [PERSON] , [PERSON] , оскільки такі є дітьми [PERSON] та відповідно спадкоємцями першої черги після смерті останнього. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, попередньо подали заяви в яких просили розглядати позов без їх участі та зазначили, що майнових претензій у даному спорі вони не мають, а усі обставини справи, наведені позивачем у позовній заяві та позовні вимоги визнають у повному обсязі. Крім того, підтверджують факт, що після смерті [PERSON] гараж № [NUMBER] (до зміни нумерації № [NUMBER] ) у гаражному кооперативі «Східний» у місті Тернополі, перебував у повному володінні його дочки [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживав разом із дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль» в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі та витребувану судом копію спадкової справи № 8/2021 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 03.05.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації ПІвденно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 04.05.1975 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00035487698 від 03.05.2022. Як вбачається з архівного витягу №Д-1/04-11 від 25.01.2022 із протоколу № 21 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 14.11.1986 №649 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва і експлуатації індивідуальних гаражів», правлінню кооперативу «Східний» дозволено реалізувати гараж № [NUMBER] , від якого відмовився [PERSON] в зв`язку з отриманням земельної ділянки під будівництво [PERSON] - інваліду Великої Вітчизняної війни 2-ої групи, який проживає по [ADDRESS] Рекомендовано зборам уповноважених даного кооперативу прийняти [PERSON] в члени кооперативу. Листом № 5599/09 від 20.11.1986, виконавчий комітет Тернопільської міської Ради народних депутатів повідомив [PERSON] , що рішенням міськвиконкому від 14.11.1986 № 649, дозволено правлінню кооперативу «Східний» реалізувати йому гараж № [NUMBER] від якого відмовився [PERSON] . Згідно довідки №102 виданої 24.08.2023 Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль», [PERSON] , [INFO] , був членом обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Східний -Тернопіль» за адресою: вул. Л.Українки, 4 м. Тернопіль, і мав гараж № [NUMBER] , який до переобліку рахувався за № [NUMBER] , та який йому було надано на підставі рішення міськвиконкому від 14.11.1986 № 649. Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Східний-Тернопіль» є правонаступником гаражного кооперативу «Східний», згідно статуту і свідоцтва про державну реєстрацію 09.02.1996; 14.01.2009; 1 646 120 0000 005082. Заборгованості по сплаті членських внесків немає. Відповідно до довідки № 575/07-2 від 11.09.2023 виданої ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 згідно обліку технічної інвентаризації гараж [NUMBER] (до переобліку [NUMBER]) в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Східний Тернопіль», за адресою вул. Лесі Українки, 4 в м. Тернополі не зареєстрований. [PERSON] помер [INFO] в с. Покропивна Козівського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) 09.04.2021. Як слідує із листа Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради № 1173/28-03 від 12.07.2021, згідно облікових записів та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період виконання повноважень з 04.04.2016 по 09.07.2021 відомості про померлого [PERSON] [INFO] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] в картотеці відділу відсутні. Згідно відповіді Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль» № 120 від 24.01.2024, [PERSON] 09.02.2022 написала заяву на Правління ОГК «Східний-Тернопіль» про прийняття її в члени кооперативу та сплатила вступний внесок (прибутковий касовий ордер №4175 від 09.02.2022). На зборах уповноважених та членів ОГК «Східний-Тернопіль», була прийнята в члени обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» 15.01.2023 (протокол зборів № 15/01/2023). Гараж № [NUMBER] (до переобліку № [NUMBER]) введений в експлуатацію Рішенням сесії Тернопільської міської Ради № 300 від 11.03.1998, у відповідності до Акту державної технічної комісії порядок прийняття в експлуатацію першої черги гаражного кооперативу «Східний» за адресою [ADDRESS] та належав [PERSON] . Після смерті [PERSON] зазначений гараж перебував у володінні [PERSON] , яка на постійній основі сплачувала членські внески. 05.07.2021 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. із заявою № 28, у якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] на гараж № [NUMBER] розташований в Гаражному кооперативі «Східний» м. Тернопіль, який належав померлому на праві особистої власності. При цьому зазначила, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. №90/02-31 від 19.10.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] в Обслуговуючому гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» (раніше рахувався гараж № [NUMBER] в Гаражному кооперативі «Східний» м. Тернопіль), у зв`язку із тим, що нотаріусу не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на гараж № [NUMBER] в Обслуговуючому гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» (раніше рахувався гараж № [NUMBER] в Гаражному кооперативі «Східний» м. Тернопіль). Згідно технічного паспорта на гараж (машино-місце) № [NUMBER] виготовленого 09.08.2021 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] , гараж № [NUMBER] , який знаходиться в Обслуговуючому гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль», за адресою: вул. Лесі Українки, 4, м. Тернопіль, загальною площею 17,3 кв.м., побудований у 1987 році. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(03.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. До 05.08.1992 закон не передбачав процедури введення нерухомого майна до експлуатації при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23 лютого 2016 року №8.4-35//18/1). Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка була чинною на час будівництва гаража за вищевказаною адресою. Із п. 8 Положення «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449, убачається, що прийняття державними приймальними комісіями закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію оформляється актами. Акт про прийняття об`єктів в експлуатацію підписується головою і всіма членами комісії. При наявності у члена комісії заперечень вони повинні бути розглянуті з участю органу, представником якого він є. Датою введення об`єкта в експлуатацію є дата підписання акта державною приймальною комісією. Згідно з п. 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 14.11.1986 №649 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва і експлуатації індивідуальних гаражів» правлінню кооперативу «Східний» дозволено реалізувати гараж № [NUMBER] , від якого відмовився [PERSON] в зв`язку з отриманням земельної ділянки під будівництво [PERSON] - інваліду Великої Вітчизняної війни 2-ої групи, який проживає по [ADDRESS] Рекомендовано зборам уповноважених даного кооперативу прийняти [PERSON] в члени кооперативу. Згідно довідок №102 від 24.08.2023, № 120 від 24.01.2024 виданих Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль», [PERSON] , [INFO] , був членом гаражного кооперативу «Східний», правонаступником якого є Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль»»за адресою: вул. Л.Українки, 4 м. Тернопіль, і мав гараж № [NUMBER] , який до переобліку рахувався за № [NUMBER]. Гараж № [NUMBER] (до переобліку № [NUMBER]) введений в експлуатацію Рішенням сесії Тернопільської міської Ради № 300 від 11.03.1998, у відповідності до Акту державної технічної комісії порядок прийняття в експлуатацію першої черги гаражного кооперативу «Східний» за адресою [ADDRESS] . 09.08.2021 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на гараж (машино-місце) № [NUMBER] , відповідно до якого гараж № [NUMBER] , який знаходиться в Обслуговуючому гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль», за адресою: вул. Лесі Українки, 4, м. Тернопіль, загальною площею 17,3 кв.м., побудований у 1987 році. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на гараж № [NUMBER] , який до переобліку рахувався за № [NUMBER] , що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль»»за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] ([INFO]) правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 ЦК УРСР 1963, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається. що позивач [PERSON] прийняла спадщину, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , як така, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль» № 120 від 24.01.2024, згідно якої після смерті [PERSON] гараж № [NUMBER] , який до переобліку рахувався за № [NUMBER] , що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль»» за адресою: [ADDRESS] перебував у володінні [PERSON] , яка на постійній основі сплачувала членські внески. Разом з тим, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. З огляду на викладене, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 по справі № 523/9076/16-ц. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.03.2021 в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Така ж позиція висловлена у постановах Верховного суду від 01.03.2023 у справі № 604/1312/20, від 19.01.2022 у справі № 280/4/18. У даній справі предметом спору є визнання за позивачем права власності на гараж №? [NUMBER] , загальною площею 17,3 м. кв. в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Східний-Тернопіль»» по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачами у справі позивач зазначила [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців першої черги за законом, оскільки останній є дітьми померлого [INFO] [PERSON] . Разом з тим, у позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймали, оскільки заяв про прийняття спадщини та заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусу не подавали. Такі ж обставини у своїх заявах поданих суду 12.02.2024 підтвердили відповідачі [PERSON] та [PERSON] , вказуючи, визнають усі наведені позивачем у позовній заяві обставини. З метою встановлення кола спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] , судом було витребувано спадкову справу заведену після смерті останнього та встановлено, що заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] не подавали. Крім того, у як у матеріалах цивільної справи, так і в матеріалах спадкової справи відсутні будь - які відомості про місце проживання [PERSON] на день смерті та кола осіб, які з ним разом проживали. При цьому факт проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] на день смерті, як слідує із постанови № 90/02-31 від 19.10.2021, приватний нотаріус встановив із заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали, а відтак останні не є належними відповідачами у справі. Більше того, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б підтверджували, родинні відносини [PERSON] , [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , зокрема те, що вони є дітьми [PERSON] . У даному випадку належним відповідачем у справі є відповіднийорган місцевого самоврядування, а саме Тернопільська міська рада, однак позовні вимоги до Тернопільської міської ради позивачем заявлені не були. Присутня в судовому засіданні представник позивача - адвокат Лисенко О.В. суду повідомила, що на переконання сторони позивача, належними відповідачами у справі є саме [PERSON] , [PERSON] , оскільки такі є дітьми [PERSON] та відповідно спадкоємцями першої черги після смерті останнього. Відповідно до частини 5 статті 12 ЦПК України, пункту 1 частини 1 статті 189 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Разом із тим, суд не може примушувати сторін до вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. Таким чином, слід дійти висновку, що суд у силу покладених на нього процесуальним законом повноважень, позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте, встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав. Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Лисенко О.В. до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Східний - Тернопіль» про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: dismissed