Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 05 лютого 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої 25 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №25.01.2022-100005587, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10000,00 грн., тобто свої зобов`язання виконав, однак відповідач кредитні кошти позивачу своєчасно не повернула і у неї станом на 22 січня 2024 року існує заборгованість в розмірі 17600,00 грн., яку позивач просить суд з неї стягнути разом із судовими витратами. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 02 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, яка зареєстрована у суді 05 лютого 2024 року. 3. 05 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце реєстрації відповідача. 4. 06 лютого 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 26 лютого 2024 року, 14 березня 2024 року, 25 квітня 2024 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 7. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи у її відсутність, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). 9. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір є двосторонньою угодою і має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит (певну грошову суму) та набуває право вимоги на повернення наданих грошових коштів і сплати процентів, а позичальник несе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів. Тобто, кредитний договір є відплатним, тому позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. 10. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6). Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. 25 січня 2022 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) направило [PERSON] (позичальнику) паспорт споживчого кредиту, а також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №25.01.2022-100005587 від 25 січня 2022 року про споживчий кредит. Означена таблиця і паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором. 12. 25 січня 2022 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) направило [PERSON] (позичальнику) пропозицію про укладення кредитного договору (оферта). 13. 25 січня 2022 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) направило [PERSON] (позичальнику) заявку у якій детально відображено умови надання кредиту за договором №25.01.2022-100005587, зокрема: сума кредиту - 10000,00 грн., строк, на який надається кредит - 42 дні, визначено період користування кредитом і процентна ставка, розмір неустойки та процентів, а також інші умови. Означена заявка підписана [PERSON] одноразовим ідентифікатором. 14. 25 січня 2022 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) направило [PERSON] (позичальнику) підтвердження укладання кредитного договору. 15. Згідно позовної заяви, довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №25.01.2022-100005587 від 25 січня 2022 року, [PERSON] станом на 22 січня 2024 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 17600,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 10000,00 грн., заборгованість по процентам - 7600,00 грн. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 16. Між сторонами за допомогою одноразового ідентифікатора укладено електронний кредитний договір на підставі якого відповідач отримала кредитні кошти, тобто позивач виконав свої зобов`язання і надав кредит, однак відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань і не повернула кредит та платежі за користування кредитом у визначений строк та розмірах у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. 17. Відповідач не надала суду доказів того, що кредитні кошти не отримувала, ними не користувалася або що у неї немає заборгованості за вказаним договором. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 16. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надала доказів, які спростовують твердження позивача, що є її процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 17. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved