Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення юридичного факту, що державні акти на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522484200:01:002:0105 серії ВН №152131 та земельну ділянку з кадастровим номером 0522484200:02:000:0001 серії ВН №152132 від 17 жовтня 2003 року, які виписані [PERSON] , належать заявнику. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що коли він отримав два державні акти на право власності на земельні ділянки серії ВН №152131 та серії ВН №152132 від 17.10.2003, однак не звернув увагу на те, що допущена помилка у написанні його по батькові, а саме вказано « [PERSON] », а потрібно було написати « [PERSON] ». Звертається до суду із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, так як бажає привести свої правовстановлюючі документи у належну відповідність. Представник заявника-адвокат Данилюк П.П. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю і просив встановити факт належності державних актів, оскільки це перешкоджає заявнику в праві розпоряджатись своїм майном. Представник заінтересованої особи Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду лист, відповідно до якої заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника, вимоги, заявлені у заяві, визнає. Із показань свідків: [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні, встановлено, що вони добре знають заявника [PERSON] , оскільки проживають із ним в сусідстві. Підтвердили, що заявник працював у радгоспі «Поділля» та отримав земельну ділянку (пай) в межах Літинецької сільської ради, яка складається із земельних ділянок на двох різних полях. Запевнили, що у їх селі іншого чоловіка з таким же прізвищем, іменем та по батькові немає. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522484200:01:002:0105 для ведення тваринного сільськогосподарського виробництва серії ВН №152131 видано на ім`я [PERSON] (так у документі), у Державному земельному кадастрі у відомостях про власника вказаної земельної ділянки зазначено « [PERSON] », згідно копії державного акту та витягу (а.с.5,8,9). Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522484200:02:000:0001 для ведення тваринного сільськогосподарського виробництва серії ВН №152132 видано на ім`я [PERSON] (так у документі), у Державному земельному кадастрі, у відомостях про власника вказаної земельної ділянки, зазначено « [PERSON] », згідно копії державного акту та витягу (а.с.6,10,11). В державних актах на право власності на земельну ділянку серії ВН №152132 від 17.10.2003, з кадастровим номером 0522484200:02:000:0001, та серії ВН №152131 від 17.10.2003, з кадастровим номером 0522484200:01:002:0105, виданих [PERSON] , було допущено помилку. Згідно паспортного документу [NUMBER] виданого Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 16.01.2005, правильно [PERSON] , згідно довідки №92, виданої Громадським старостинським округом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 26.03.2024 (а.с.7). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 13 січня 2005 року, заявника зазначено як « [PERSON] », згідно копії паспорта (а.с.4). В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як роз`яснюється у пункті 12 Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, внесення змін до Державного акту про право власності на земельну ділянку регулювалось Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за №354/3647, однак останній втратив чинність. Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів, що не дає можливості внести зміни до вказаного правовстановлюючого документу. Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності державних актів заявнику, а встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, з метою забезпечення реалізації його прав на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заявник сплатив судовий збір в сумі 605,60грн, а відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved