Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 104904,30 грн., витрати з проведенням авто-товарознавчого дослідження автомобіля в розмірі 4800,00 грн., судовий збір у сумі 1049,04 грн. та витрати із надання професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. Вимоги обґрунтувала тим, що 07.11.2021 року між третьою і четвертою годинами [PERSON] перебуваючи на [ADDRESS] , здійснюючі керування транспортним засобом, автомобілем CITROEN C4, реєстраційний номер [NUMBER] , порушив пункт 12.1 розділу 12 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого, допустив зіткнення з опорою лінії електропередач та вказаний автомобіль зазнав пошкодження. Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підтвердження спричинення матеріальної шкоди, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ), складеному 10.11.2022 року судовим експертом вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CITROEN C4, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, яка мала місце 07.11.2021 року, станом на 10.11.2022 року складає 150754,30 грн. Проте, уточнивши позовні вимоги у зв`язку із продажем автомобіля, сума відшкодування складає 104904,30 грн., Відповідач та його представник позов не визнали, про що надано відзив на позов, посилаючись на те, що свідок [PERSON] повідомила, що окрім неї та [PERSON] в салоні автомобіля знаходилась і [PERSON] , яка попросила [PERSON] сісти за кермо належного їй автомобіля, що він і зробив, здійснивши керування транспортним засобом. Позивач, як власник автомобіля та особа, яка має посвідчення водія, в порушення правил передала автомобіль відповідачу свідомо розуміючі, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, чим сприяла можливості /вирогідності/ виникнення ДТП, відтак розмір спричиненої шкоди повинен бути зменшений на 30% з урахуванням вказаних обставин, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 28.11.2022 року провадження у справі відкрито з призначенням до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 26.01.2023 року. 21.12.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечує проти задоволення позову. Так, вважає позивачкою не сформовані позовні вимоги щодо шкоди, на які позивачка посилається у своєму позові, як на підставу своїх вимог, не доведені як того вимагає ч. 1 ст. 81 ЦПК України. В судове засідання сторона позивачки не прибула, проте від її представника, адвоката Поліщук І.Б., надано заяву про розгляд справи у відсутності її сторони, позовні вимоги підтримують. Сторона відповідача у судове засідання не прибула з невідомих судові причин, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце його проведення, заяв про відкладення розгляду, чи про розгляд справи без їхньої участі суду не надано. Враховуючи наявність відзиву і неявку у судове засідання сторони відповідача по справі без поважних причин, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті на підставі наявних у ній доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснював. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на неї, дослідивши та проаналізувавши інші докази окремо та у сукупності, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно ст.\~ст.\~76-82\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення.\~Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень. Суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 23.11.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 632/2211/21 провадження № 3/632/626/21 ухвалено постанову, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. та за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17\~000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за дії, які мали місце 07.11.2021 року (а.с.59-60). Вказаними правопорушеннями власниці автомобілю [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14), було спричинено матеріальну шкоду. На підтвердження розміру спричиненої шкоди наданий висновок експерта № 561М від 10.11.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власниці автомобіля CITROEN C4, реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого в результаті ДТП, яка мала місце 07.11.2021 року, складає 150754,30 грн. (а.с.61-71). Позивачкою сплачено послуги евакуатора 3\~150,00 грн., що вбачається з квитанцій від 07.11.2021 року та від 14.01.2022 року (а.с.15). Оскільки термін дії страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час ДТП у позивачки закінчився, а у відповідача він був відсутній, на підставі чого позивачка страхового відшкодування не отримувала. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за № 4 від 01.03.2013 року, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд при постановленні рішенні застосовує норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК України. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1187 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб, тощо). Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. \~ \~ \~ \~ Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє … об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, доводи відповідача є неспроможними, а позивачка повністю підтвердила законність своїх вимог. Суд вважає, що позивачкою доведено спричинення їй матеріальної шкоди, яка не була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 104904,30 грн. Клопотання про передачу майна, а саме, пошкодженого автомобілю відповідачеві, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 27.09.2022 року за № 6350/2022/3424237 останній позивачкою проданий за 49000,00 грн. (а.с.146). Покупець є добросовісним та на вказану суму розмір шкоди зменшено позивачкою. З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір в сумі 1049,04 грн., витрати за проведення авто-товарознавчого дослідження автомобіля у розмірі 4800,00 грн. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати на професійну правничу допомогу понесену позивачкою та доведену наданими доказами у сумі 6000,00 (а.с.121-127), що є співмірним до заявлених позовних вимог, а також відповідає положенням ст. 137 ЦПК України. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: approved