Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком якої є відповідач у справі [PERSON] . Сторони не перебувають у шлюбі. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Батько ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками. За даних обставин позивач звернулася до суду з позовом, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у них з відповідачем є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідач від народження дитини не бере участь у її вихованні, не піклується про доньку, взагалі не цікавиться її життям, станом здоров`я, не спілкується з нею, не вітає з днем народження, з травня 2023 року не сплачує аліменти на утримання дитини. Їй відомо, що відповідач з лютого 2022 року постійно перебуває за кордоном, створив нову сім?ю та не бажає спілкуватися з дитиною та виконувати свої батьківські обов?язки щодо доньки. Просила позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] . Проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Представник органу опіки та піклування Сатанівської селищної ради Сльоз О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] .. Зазначила, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини змогли в телефонній розмові поспілкуватися з відповідачем, який повідомив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , однак не надав конкретної відповіді чому він не цікавиться дитиною, її розвитком, здоров`ям та потребами, повідомив, що прийняв рішення не надсилати кошти на утримання дитини. На підтвердження позиції суду надано висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від18.04.2024. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю позивачки. ЇЇ донька [PERSON] деякий час проживала разом з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В 2019 році донька завагітніла, а [INFO] народила дівчинку [PERSON] . В період перебування доньки в пологовому будинку [PERSON] не мав бажання відвідувати жінку та новонароджену дитину, приїжджав туди тільки за вимогою свідка. На момент виписки з пологового будинку [PERSON] кудись зник, як він потім пояснив святкував [PERSON] доньки. В подальшому [PERSON] разом з [PERSON] проживали в домі свідка, а [PERSON] іноді приходив в гості. Коли дитині було приблизно 1,5 роки, [PERSON] сказав її донці, що більше він допомагати не буде, вона може тільки стягнути з нього аліменти за рішенням суду. З того часу він в житті дитини не з`являвся, відвідувати не приходив, її життям та здоров`ям не цікавився. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її племінницею. В них дуже теплі близькі стосунки. Вона проживає неподалік родини [PERSON] і часто проводить спільно з ними час. Їй відомо, що батько [PERSON] не цікавиться її життям. Жодного разу вона не бачила його на святах, не чула щоб він приходив побачитися з дитиною, телефонував привітати його на день народження. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, її представника, пояснення представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] , батьком якої являється [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач ніяким чином не піклується про дитину, взагалі не цікавиться її життям, станом здоров`я, не спілкується з нею, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, не виявляє щодо неї батьківського піклування та турботи, свідомо нехтує своїми обов`язками. Про небажання відповідача приймати участь в утриманні малолітньої доньки свідчить також неналежна сплата останнім аліментів. Так, згідно наявної в матеріалах справи копії довідки Городоцького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 29.09.2023 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.09.2023 становить 4351,50 грн. Згідно витребуваної судом інформації щодо перетинання державного кордону України, наданої Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, від 25.03.2024 №19-20786/18/24-Вих вбачається, що [PERSON] 19.02.2022 виїхав за межі України та станом на 25.03.2024 в Україну не повернувся. Рішенням №47/2024 від 18.04.2024 Виконавчого комітету Сатанівської селищної ради Хмельницької області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У висновку вказано, що малолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , батько дитини [PERSON] з лютого 2022 року повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, жодного разу за життя дитини не спілкувався з нею, по телефону повідомив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , однак на запитання чому він не цікавиться дитиною, її розвитком, здоров`ям, конкретної відповіді не надав. Також, судом були дослідження листування [PERSON] з [PERSON] , які підтверджують факт неодноразових спроб позивача зацікавити відповідача життям їх доньки та абсолютне ігнорування з боку [PERSON] пропозицій побачити дитину, поспілкуватися з нею. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Частиною 2 ст.1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В силу пункту 2 ч.1 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконував належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не цікавиться її долею протягом тривалого періоду часу, участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, тобто контакту не підтримує, що стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з дитиною не робив, тобто, він не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у її долі, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved