Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

В лютому 2024 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Гулян Я.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , про зняття арешту з нерухомого майна. В своєму позові посилається на те, що Постановою приватного\~нотаріуса Олександрійського\~районного нотаріального\~округу Чернишова\~С.С.\~від 02.02.2024\~року їй\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на 1/4\~частку квартири,\~оскільки згідно\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон наявний\~запис про\~обтяження 29735995\~та запис\~про обтяження\~29736134\~про накладення\~Олександрійським міськрайонним\~відділом ДВС\~арешту на\~майно згідно\~постанови 52151975\~від 20.12.2018\~року.\~У зв`язку\~з цим\~видача свідоцтва\~про право\~на спадщину\~затримується до\~зняття арешту.\~На її\~звернення Олександрійським\~ВДВС 21.02.2024\~року надано\~відповідь,\~що арешт\~на майно\~спадкодавця накладено\~в межах\~виконавчого провадження\~№52151975\~про стягнення\~аліментів з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~дітей.\~При цьому,\~з відповіді\~вбачається,\~що 03.02.2023\~року виконавче\~провадження завершено\~в зв`язку\~зі смертю\~боржника і\~відповідно до\~ст.40\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»,\~воно не\~може бути\~розпочате знову,\~у зв`язку\~з чим\~в позасудовому\~порядку зняти\~арешт неможливо\~та рекомендовано\~звернутися до\~суду. Вважає, що існуючий на даний час арешт обмежує реалізацію її майнових прав. Ухвалою суду від 23.02.2024 року провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження до судового розгляду (а.с.37). Представник позивача [PERSON] адвокат Гулян Я.В. (а.с.8, 48) надала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.46, 47). Представник третьої особи Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, пояснень на позовну заяву не надав (а.с.44). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування квартири, посвідченому 29.05 2014 року [PERSON] , приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №567, [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-24). [INFO] [PERSON] помер (а.с.25), після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить і вищевказана квартира. Позивач [PERSON] будучи матір`ю померлого (а.с.26, 54), звернулася до [PERSON] , приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті сина [PERSON] померлого [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Чернишова С.С. від 02.02.2024 року №26/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку вищевказаної квартири, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон наявний запис про обтяження 29735995 та 29736134 про накладення Олександрійським міськрайонним відділом ДВС арешту на майно (а.с.12). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №364239407 від 02.02.2023 року щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний №372062335103 - квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наявна інформація про державну реєстрацію обтяження, а саме: - номер запису про обтяження: 29735995, дата державної реєстрації: 31.12.2018 р. 10:16:46; державний реєстратор: Загорулько І.М., Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління у Кіровоградській області; підстава обтяження: постанова про арешт майна №52151975 видана 20.12.2018 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44923589 від 31.12.2018; вид обтяження: арешт нерухомого майна; суб`єкти обтяження: особа, майно якої обтяжується - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , обтяжував Олександрійський МРВДВС ГТУЮ; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; - номер запису про обтяження: 29736134, дата державної реєстрації: 31.12.2018 р. 10:16:46; державний реєстратор: Загорулько І.М., Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління у Кіровоградській області; підстава обтяження: постанова про арешт майна №52151975 видана 20.12.2018 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44923589 від 31.12.2018; вид обтяження: арешт нерухомого майна; суб`єкти обтяження: особа, майно якої обтяжується - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , обтяжував Олександрійський МРВДВС ГТУЮ; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; Олександрійський ВДВС листом № 46219 від 21.02.2024 року повідомив позивача, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 52151975 по виконанню виконавчого листав №398/878/16-ц, виданого 07.09.2016 року Олександрійським міськрайонним про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2016 року і до 08.10.2028 року. 20.12.2018 року було винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно боржника квартиру [ADDRESS] . 03.02.2023 року виконавче провадження завершено в звязку зі смертю боржника. Роз`яснено право звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна (а.с.17, 18-19). Позивач вважає, що наявність вище вказаних обтяжень нерухомого майна №29735995 та № 29736134 обмежує її права як власника та створює перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Виконавче провадження наразі закінчено у зв`язку зі смертю боржника, а діти, в інтересах яких накладався арешт, також являються спадкоємцями та правонаступниками боржника і матимуть ідентичні перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину, подальше перебування майна під арештом є не доцільним. Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені виключні підстави та порядок зняття арешту з майна державним виконавцем. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий зокрема за рішенням суду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майна. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). За п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Статтею 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачені особливості проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень. Зокрема реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved