Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

25.01.2024 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 53191,67 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали); відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 6000,00 грн.; судові витрати, що складаються із суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн., витрат на проведення оцінки вартості збитків у розмірі 4000,00 грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 16.10.2023 о 16.50 год. по [ADDRESS] , \~ \~ \~ \~ [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак [NUMBER] , та не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Jeep Cherokee», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Представник заявниці зазначає, що в наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , належний позивачці автомобіль марки «Jeep Cherokee», зазнав технічних пошкоджень, вартість ремонту яких становить 53191,57 грн. З метою добровільного відшкодування завданих збитків 16.10.2023 позивачка звернулася до відповідача з пропозицією надати страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності автовласника, на що останній повідомив про його відсутність. В подальшому відповідач повідомив позивачку про небажання відшкодовувати завдані їй збитки в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення до суду. 30.01.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, щ підтверджується їх особистим підписом в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2023 по справі № 583/5315/23, провадження № 3/583/1998/23, яка набрала законної сили 19.12.2023, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Строк позбавлення права керування транспортними засобами постановлено рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн. (а.с. 23-24) Постановляючи зазначене рішення суду виходив з того, що 26.10.2023 о 16.50 год. по [ADDRESS] , [PERSON] керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місця зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» [PERSON] відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Такі дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 1\~ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того ,\~26.10.2023\~о 16.50\~год.\~по вул.\~Київській,\~59\~в с.\~Комиші Охтирського\~району Сумської\~області,\~ [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~марки «ВАЗ\~21061»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не дотримався\~безпечного бокового\~інтервалу,\~в результаті\~чого скоїв\~наїзд на\~припаркований автомобіль\~марки «Jeep\~Cherokee»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~що належить\~потерпілій [PERSON] .\~Внаслідок вказаної\~дорожньо-транспортної\~пригоди транспортні\~засоби зазнали\~механічних пошкоджень,\~а їх\~власники понесли\~матеріальні збитки.\~Такі дії\~ [PERSON] \~кваліфіковані за\~ст.\~124\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення та\~факт вчинення\~ним правопорушень\~знайшов своє\~підтвердження зібраними\~ матеріалами\~справи.\~ \~ Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже вина [PERSON] у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та доведенню не підлягає. Згідно свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~серії [NUMBER] \~ [PERSON] \~є власницеюавтомобіля\~марки «Jeep\~Cherokee»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~червоного кольору,\~2014\~року (а.с.\~5-6).\~ Положеннями ст. 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 роз`яснено, що шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З системного аналізу вказаних\~норм матеріального\~права вбачається,\~що про\~існування змішаної\~системи деліктів,\~до якої\~входить:\~по-перше,\~правило генерального\~делікту,\~відповідно до\~якого будь-яка\~шкода (в\~т.ч.\~моральна),\~завдана потерпілому\~неправомірними рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала;\~по-друге,\~правило спеціальних\~деліктів,\~яке передбачає\~особливості відшкодування\~шкоди,\~завданої у\~певних спеціально\~обумовлених у\~законодавстві випадках\~(спеціальними\~суб`єктами,\~у спеціальний\~спосіб тощо).Спеціальні делікти\~передбачають особливості\~суб`єктного\~складу відповідальних\~осіб,\~коли обов`язок\~відшкодування шкоди\~покладається не\~на безпосереднього\~заподіювача,\~а на\~іншу вказану\~у законі\~особу -\~власника джерела\~підвищеної небезпеки)\~та встановлюють\~покладення відповідальності\~за завдання\~шкоди незалежно\~від вини\~заподіювача.Разом з тим, застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки. В такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). За приписами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру матеріальних збитків у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, стороною позивача надано копію зведених даних по розрахунку, в якому зазначено, що вартість ремонту складає 53191,67 грн. (а.с. 10-20). Обґрунтовуючи вимоги за позовною заявою представник позивачки посилається на те, що на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Разом з тим, відповідно до перевірки чинності\~полісу внутрішнього\~страхування, що\~є у\~відкритому доступі\~і з\~яким ознайомився\~суд на\~сайті Моторного\~(транспортного)\~страхового бюро\~України,\~станом на\~16.10.2023\~(дата\~скоєння дорожньо-транспортної\~пригоди),\~транспортний засіб\~«ВАЗ 21061»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] був\~забезпечений чинним\~полісом страхування\~№ AT2983199 Страхова компанія - АТ «СГ «ТАС» (приватне). Крім того, відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування також на\~сайті Моторного\~(транспортного)\~страхового бюро\~України,\~станом на\~16.10.2023\~(дата\~скоєння дорожньо-транспортної\~пригоди),\~транспортний засіб\~«Jeep\~Cherokee»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~був забезпечений\~чинним полісом\~страхування №\~ AT3828100Страхова компанія - ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Таким чином, відповідальність позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] станом на 16.10.2023 (дата скоєння дорожньо-транспортної пригоди) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В п. 1.4, п. 1.7\~ст. 1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» зазначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. За приписами ст. 5 Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно вимог\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. В Законі України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» детально регламентовано дії суб`єктів таких правовідносин, зокрема потерпілого (іншої особи, яка має право отримання відшкодування) та страховика. Так,\~положеннями п.\~33.1.4\~статті\~33\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~ст. 41 цього Закону, до МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до\~п.\~35.1\~ст.\~35\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~ст.41 цього Закону, до МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно вимог п. 36.1\~ст.36\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик (у випадках, передбачених\~ст. 41 цього Закону, до МТСБУ),

Outcome: dismissed