Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 22838,51 грн., та витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності. Відповідачем позивачу була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам 01.04.2022. Проте відповідачем разом із заявою-приєднання не було надано повного пакету документів, який необхідний для завершення процедури укладення з Товариством договору, тому процедура зміни постачальника не була завершена. Постановою НКРЕКП від 09.12.2021 №2471 «Про здійснення постачання природного газу побутовим споживачам на умовах базової річної пропозиції» зобов`язано позивача здійснювати постачання природного газу на газифікований об`єкт побутового споживача на умовах базової річної пропозиції, тому з 13.12.2021 ЕІС-код 56ХМ28А35991739W об`єкта побутового споживача, що знаходиться за вищевказаною адресою, було включено до реєстру споживачів Товариства та відкрито на ім`я відповідача особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачем в період з лютого 2021 по січень 2024 (включно) за адресою: [ADDRESS] , було спожито природний газ на загальну суму 22838,51 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ від 10.08.2023, яка залишена відповідачем без реагування. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. 21 лютого 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Просив розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості на 12 місяців у зв`язку з його скрутним матеріальним становищем. Зазначив, що він є пенсіонером, інших доходів окрім пенсії, розмір якої є незначним, не має. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності\~сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником\~будинку за адресою: [ADDRESS] . 01.04.2022 [PERSON] звернувся до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з заявою-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (ЕІС-код 56ХМ28А35991739W об`єкта побутового споживача). Однак, оскільки відповідачем не надано повного пакету документів, який необхідний для завершення процедури укладення з позивачем договору, процедура зміни постачальника не була завершена. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» є постачальником природного газу, яким на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] , що належить споживачу [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , який свідчить, що за період з лютого 2021 року по січень 2024 року (включно) наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 22838,51 грн. Позивачем на адресу відповідача 10.08.2023 за №119/4.3.1-30174-2023/280012933 направлялася вимога про сплату заборгованості за спожитий газ в розмірі 35084,16 грн. Постачальник звертався до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою суду від 01.12.2023 по справі № 539/5280/23 ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат з підстав, передбачених ч. 9 ст. 165 ЦПК України. Відповідно ст. ст. 202, 208, 638 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. ст. 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно п.6 ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1.1-1.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовими споживачами» визначено, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ і частково сплативши вартість спожитого газу. Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконує умови договору, плату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з лютого 2021 року по січень 2024 року (включно) в розмірі 22838,51 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (фінансовий стан) споживача. З урахуванням викладеного та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з [PERSON] як споживача послуг природного газу належним чином доведені, документально підтверджені, а тому є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними інструкціями №12632 від 30.10.2023 та №0000003029 від 01.02.2024 про сплату судового збору у загальному розмірі 3028,00 грн. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1514,00 грн. сплачених при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 1514,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України. Відповідач в письмовій заяві просив розстрочити виконання рішення щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ на 12 місяців. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. В даному випадку в якості підстави для розстрочення виконання судового рішення відповідач вказав, що має скрутне матеріальне становище, оскільки є пенсіонером та інших доходів окрім пенсії не має. На підтвердження вказаних відомостей відповідач надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 27.03.2024 та довідку про доходи з Пенсійного фонду України від 24.04.2024, з якої вбачається що сума пенсії за період з 01.11.2023 по 30.04.2024 складає 22770,14 грн., зокрема розмір пенсії за квітень 2024 року - 3991,21 грн. Інші доходи у відповідача відсутні. Суд вважає, що вищевказані обставини істотно ускладнюють виконання відповідачем рішення шляхом здійснення одноразового платежу. З одного боку суд враховує, що цей спір виник з вини відповідача, а саме внаслідок непогашення ним заборгованості. З іншого боку суд враховує, що матеріальний стан відповідача не дозволяє йому сплатити всю суму заборгованості одразу. На думку суду, сам факт звернення відповідача із заявою про розстрочення виконання рішення свідчить про наявність у нього бажання належним чином виконати рішення суду, що в свою чергу свідчить про добросовісність відповідача в аспекті поваги до результату розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення про стягнення заборгованості за спожитий природний газ на 12 місяців - з травня 2024 року по квітень 2025 року. Відповідач має сплатити на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 22838,51 грн., тому щомісячний платіж відповідача на користь позивача має складати 1903,21 грн., а останній платіж 1903,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved