Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

27.12.2023 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості 57844,10 грн. та судового збору, посилаючись на те, що 28 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву-договір №695558-040 про надання кредиту. Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. п. 1.1. Загальна сума кредиту: 50000,00 грн. Позивач кредитні кошти відповідачу надав, але відповідач належним чином умови договору не виконував внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 18.09.2023 року, яка становить 57844,10 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 28003,07 грн.; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) 0,03 грн.; заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) 29841,00 грн. Виходячи з викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 57844,10 гривень та покласти на відповідача судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, однак у позовних вимогах просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що 28 лютого 2020 року між Акціонерним Товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір №695558-040 про надання кредиту. Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. п. 1.1. Загальна сума кредиту: 50000,00 гри.; п. п. 1.2. Строк кредиту: 48 місяців; п. п. 1.3. Проценти за користування кредитом: 0,0001 % річних; п. п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 2,99 % щомісячно. Відповідно до п. 2. розділу 1 Кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п. 1.1. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі 50000,00 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок в AT «ТАСКОМБАНК». Разом із тим умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка залишається непогашеною. Як наслідок, станом на 18.09.2023 року, заборгованість за Заявою - договором № 695558-040 про надання кредиту від 28 лютого 2020 року, становить 57844,10 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 28003,07 грн.; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) 0,03 грн.; заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) 29841,00 грн. Зазначені суми підтверджуються відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими З ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 546, 610, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved