Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У серпні 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 04.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 937560762. Відповідно до реєстру боржників № 129 від 13.04.2021 до Договору факторингу №28/118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 937560762. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 77 966 грн 35 коп., з яких: 22 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 55 966 грн 35 коп. - сума заборгованості за відсотками. Також, 29.01.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17519-01/2021. 29.10.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29102021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.10.2021 до Договору факторингу № 29102021 від 29.10.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 312 грн 5 коп., з яких: 2 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 812 грн 50 коп. - сума заборгованості за відсотками. В зв`язку з цим ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із вимогою про стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості в загальному розмірі 87 278 грн 85 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 головуючим суддею у справі обрано [PERSON] Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Рибалки Ю.В. від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.10.2023 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 16.10.2023 на від представника позивача на адресу суду подана відповідь на відзив. 19.10.2023 представником відповідача до суду подані заперечення на відповідь на відзив. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 року, цивільну справу № 758/9681/23 передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю [PERSON] відраховано зі штату Подільського районного суду м. Києва, згідно Наказу № 4/02-02 від 11 січня 2024 року «Про відрахування зі штату Подільського районного суду м. Києва судді Автозаводського суду м. Кременчука Полтавського області Рибалки Ю. В.». Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д. В. від 23.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій відповіді на відзив просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, скористалися своїм правом на подачу відзиву на позов. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. 04.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 937560762, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на суму 1 000 грн строком на 26 днів від дати отримання кредиту позичальником, з дисконтною процентною ставкою в розмірі 131,4% річних, що становить 0,36% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.1., 1.2., 1.4., 1.4.1. кредитного договору). Відповідно до пункту 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків який є невід`ємною частиною договору. Згідно додатку № 1 від 04.02.2021 до договору № 937560762 сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме: строк на який надано кредит - 26 днів, сума кредиту - 1000 грн, реальна річна процентна ставка - 620,5 %, загальна вартість кредиту - 1 442 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту № 937560762 від 04.02.2021, 05.02.2021, 05.02.2021, 05.02.2021, 08.02.2021, 08.02.2021, 09.02.2021, 10.02.2021, 11.02.2021, 11.02.2021, 12.02.2021, 12.02.2021, 15.02.2021, з яких вбачається, що сторони неодноразово погоджували відстрочення виконання зобов`язання за Договором. 29.01.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17519-01/2021, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на суму 2 500 грн строком на 19 днів до 16.02.2021, з дисконтною процентною ставкою в розмірі 584% річних, що становить 1,6% на добу (п. 1.1, 1.2., 1.3. кредитного договору). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача. Згідно додатку № 1 від 29.01.2021 до договору № 17519-01/2021 сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме: строк на який надано кредит - 19 днів, сума кредиту - 2 500 грн., фіксована процента ставка за день користування кредитом - 1,6%, загальна вартість кредиту - 3 260 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивачем не доведено належними доказами отримання грошових коштів відповідачем від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ФК «Інвеструм». Однак, як вбачається з доказів, що були долучені позивачем у відповіді на відзив, відповідно до платіжних доручень від 04.02.2021, 05.02.2021, 08.02.2021, 09.02.2021, 10.02.2021, 11.02.2021, 12.02.2021, 15.02.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кредитні кошти за кредитним договором № 937560762 від 04.02.2021 на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , а тому виконало зобов`язання перед відповідачем відповідно до умов кредитного договору № 937560762 та додаткових угод цього договору. Доказом перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 17519-01/2021 від 29.01.2021 є інформаційна довідка № 946/06 від 26.06.2023, якою ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє про успішну проведену транзакцію від 29.01.2021 на суму 2 500 грн на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] на яку і було перераховано кредитні кошти. Щодо укладення договорів факторингу суд дійшов до наступних висновків. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е)вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається. Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Вищевказані правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17 та від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників № 129 від 13.04.2021 до Договору факторингу №28/118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 937560762. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 77 966 грн 35 коп. 29.10.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29102021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.10.2021 до Договору факторингу № 29102021 від 29.10.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 312 грн 5 коп. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача заперечував факт набуття права вимоги за вищезгаданими кредитними договорами до [PERSON] . Представником позивача до матеріалів справи було долучено копії платіжної інструкції № 19474 від 10.03.2023, як підтвердження сплати по Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 та платіжного доручення № 17632 від 02.11.2021, як підтвердження сплати по Договору факторингу № 29102021 від 29.10.2021 Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Отже, судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошово вимоги до відповідача, за кредитними договорами № 937560762 та № 17519-01/2021. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 937560762 від 04.02.2021 за період з 06.03.2023 по 31.07.2023 складає 77 966 грн 35 коп., з яких: 22 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 55 966 грн 35 коп. - сума заборгованості за відсотками. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 937560762 від 29.01.2021 за період з 29.10.2021 по 31.07.2023 складає 9 312 грн 5 коп., з яких: 2 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 812 грн 50 коп. - сума заборгованості за відсотками. Загальний розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 87 278 грн 85 коп. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 87 278 грн 85 коп. знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 41088 від 08.08.2023 про сплату судового збору у сумі 2 684 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved