Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Свої вимоги позивач аргументує тим, що 05.10.2019 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «RENAULT DUSTER», р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . У наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] від отриманих травм помер. За фактом ДТП ГУНП в Харківській області було внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220000001453. Постановою про закриття кримінального провадження від 29.11.2019 року що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220000001453, закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ознак кримінального правопорушення. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «RENAULT DUSTER», р.н. [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.01.2024 3 АМ/9535677 (чинного на дату ДТП). Представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування (копії: повідомлення про ДТП та заяви додаються; оригінали знаходиться в Відповідача). Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог, містились: - 25 038,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV; - 150 228,00 грн. в рахунок відшкодування витрат у зв`язку втратою годувальника. Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 25 038,00 грн., що підтверджується листом Відповідача № 09-02-17/1- 04/6563 від 20.07.2021 р., страховим актом та розрахунком до нього. Страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника виплачене не було. На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 173,00 грн. Отже, мінімально гарантований розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою позивачем годувальника становить 150 228,00 грн., яку і просить стягнути. Також, просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2019 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «RENAULT DUSTER», р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . У наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] від отриманих травм помер. За фактом ДТП ГУНП в Харківській області було внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220000001453. Постановою про закриття кримінального провадження від 29.11.2019 року що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220000001453, закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ознак кримінального правопорушення. Вищевказані обставини підтверджуються зазначеною постановою та свідоцтвом про смерть потерпілого. Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «RENAULT DUSTER», р.н. [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.01.2024 3 АМ/9535677 (чинного на дату ДТП). Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 25 038,00 грн., що підтверджується листом Відповідача № 09-02-17/1- 04/6563 від 20.07.2021 р., страховим актом та розрахунком до нього. Листом від 09.02.2022 відповідач відмовив [PERSON] у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника, посилаючись на те, що заявником не доведено факт перебування на утриманні потерпілого. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Згідно копії пенсійного посвідчення та довідки з пенсійного фонду [PERSON] на лютий 2022 року отримує пенсію за віком в розмірі 3950,15 грн. Так, відповідно до положень пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону -МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Частиною 1 статті 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Вказана норма не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги. Зміст статті 1200 ЦК України свідчить про те, що право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які не тільки були на утриманні померлого, а й особи, які мали на день смерті право на одержання від нього утримання. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі №577/1316/20. Як свідчать матеріали справи позивач є непрацездатною та перебуває на пенсійному забезпеченні. Окрім того, долучені до позовної заяви акти містять інформацію про перебування позивача на утриманні свого сина. Вказані докази не спростовані відповідачем. Суд погоджується із здійсненим позивачами розрахунком суми страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що на підставі досліджених доказів встановлено, що [PERSON] при розгляді вказаної цивільної справи, понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу потрібно стягнути з відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved