Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

в проваджені суду перебуває заява [PERSON] ,\~заінтересована особа\~орган опіки\~і піклування\~Зборівської міської\~ради ТГ\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~про визнання\~громадянина недієздатним\~та встановлення\~опіки над\~ним опікуна. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив про те, що [PERSON] \~ [INFO] ,\~виявляє ознаки\~розладу особистості\~та поведінки\~внаслідок дисфункції\~головного мозку,\~з помірним\~зниженням когнітивних\~функцій.\~Дане захворювання\~є хронічним\~ стійким\~ психічним\~розладом. [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з цим просить визнати її недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його опікуном. Представник заінтересованої особи орган опіки і піклування Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області, заперечень до справи не надав, в суд не з`явився, хоча належно повідомлений про час та дату розгляду справи. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №193 від 26.03.2024 [PERSON] [INFO] , виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку, з помірним зниженням когнітивних функцій, однак, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку №16 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на ім`я [PERSON] від 23.01.2024, виданим лікарсько-консультативною комісією КНП «Первинної медико- санітарної допомоги» Зборівської міської ради рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, як особа похилого віку внаслідок наявних у неї когнітивних порушень. За клопотанням заявника ухвалою суду від 07.03.2024 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] [INFO] , проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №193 від 26.03.2024 року [PERSON] [INFO] , виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку, з помірним зниженням когнітивних функцій, однак, [PERSON] може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 30 ЦК України\~передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст.39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1\~ст.40 ЦК України). Згідно зі\~ст.55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У постанові Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №636/398/19 зазначено, що за положеннями ч.1\~ст.39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою\~ст.39 ЦК України\~передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~ЦПК України. Відповідно до\~ст.239 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в\~Цивільному кодексі України, стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Отже,\~виходячи з\~висновку судово-психіатричної\~експертизи,\~суд вважає,\~що підстави\~для визнання[PERSON] \~ [INFO] недієздатною,\~відсутні.\~Водночас,\~і матеріали\~справи не\~містять переконливих\~доказів,\~які б\~повністю підтвердили\~підстави для\~встановлення тієї\~обставини,\~що[PERSON] хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що може бути підставою для визнання особи недієздатною. З огляду на наявну в матеріалах справи медичну документацію, [PERSON] \~ [INFO] має певні проблеми щодо стану фізичного здоров`я, що вбачається з висновків ЛКК №16 від 23.01.2024 та №193 від 26.03.2024, однак це не свідчить про її хворобливу поведінку в контексті психічного здоров`я, а також не дає підстав стверджувати, що, [PERSON] неспроможна розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. На переконання суду, відповідне ініціювання заявником питання щодо визнання [PERSON] недієздатною є передчасним та належним чином необґрунтованим, зокрема, достатніми даними щодо психічного стану особи. З огляду на викладене та враховуючи встановлені у справі обставини, те, що заявником не доведено, що його мати, [PERSON] внаслідокдисфункції головного мозку, з помірним зниженням когнітивних функцій не здатна\~усвідомлювати значення\~своїх дій\~та керувати\~ними,\~тому суд\~дійшов висновку,\~що заява[PERSON] є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Оскільки у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною відмовлено, та враховуючи відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над матір`ю, тому суд дійшов висновку, що і в цій частині заява не підлягає задоволенню, Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України\~судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed