Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Стригунов О.М. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 13 липня 2018 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1233, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. З кінця 2019 року сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача, оскільки почуття любові, взаєморозуміння. Поваги, взаємодопомоги та підтримки між ними втрачено. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 19 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 29 квітня 2024 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги та просить позов задовольнити. Однак у порушення ч.8 ст.43 ЦПК України, відзив надійшов без накладення кваліфікованого електронного підпису відповідача відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", тому суд не приймає даний відзив до розгляду. Позивач в судове засідання, призначене на 29 квітня 2024 року не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 липня 2018 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1233, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 липня 2018 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначила, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним.

Outcome: approved