Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

14.01.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів за минулий час до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що 01.03.2002 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] в подружжя народила дочка [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дочка сторін у справі залишилась проживати з матір`ю. Оскільки батько добровільно грошових коштів на утримання дочки не надавав, позивачка змушена була звернутися з цього приводу до суду. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286, 00 грн. У 2016 році позивачка вийшла заміж вдруге та від цього шлюбу у неї народився син. У зв`язку з чим, позивачка перебувала у декретній відпустці, працювати не мала можливості, її матеріальний стан змінився в гіршу сторону. В той же час, матеріальний стан відповідача, навпаки, покращився, він офіційно працював, мав у приватній власності нерухомість, вартість якої є досить високою, нової сім`ї не створив. 14.02.2018 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про: збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, які стягуються відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року у твердій грошовій сумі; зміну способу стягнення аліментів, стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу). 15.02.2018 року суддею Деснянського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження за зазначеним вище позовом в порядку загального позовного провадження. Рішення у зазначеній вище справі ухвалено лише через два з половиною роки, а саме 15.07.2020 року, позовні вимоги задоволено частково, збільшено розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 2 500, 00 грн. Виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1 286, 00 грн. відізвано. Однак, з боку відповідача при розгляді справи про збільшення розміру аліментів мало місце зловживання процесуальними правами, останній систематично не з`являвся в судові засідання, подавав численні клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначені дії вчинялися відповідачем для відтермінування винесення судом рішення задля досягнення дитиною повноліття та у зв`язку з цим звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Оскільки через тринадцять календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року, а саме 04.09.2020 року дочці виповнилося вісімнадцять років, виконання такого рішення є неможливим, оскільки аліменти такої категорії не стягуються з моменту звернення до суду з позовом про їх збільшення, а лише після набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, у зв`язку з систематичним ухиленням відповідача від сплати аліментів, зловживання процесуальними правами у справі про збільшення розміру аліментів, його поведінка є винною та протиправною, тобто свідомим невиконанням своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів у збільшеному розмірі, який відповідає віковим потребам спільної дочки сторін. Позивачка вживала активних заходів задля стягнення аліментів на утримання дочки у збільшеному розмірі, який відповідав би віковим потребам дочки, зокрема: звернулася до суду з позовом в інтересах дочки; активно здійснювала забезпечення участі сторони позивачки у судових засіданнях; використовувала усі передбачені процесуальним законом прав для отримання доказів матеріального стану відповідача, який приховував свій дохід; розуміючи, що відповідач затягує розгляд справи, користуючись своїм процесуальним право подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи. У зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та ухиленням останнього від обов`язку утримувати свою дитину [PERSON] , [INFO] , шляхом сплати аліментів у збільшеному розмірі, позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти за минулий час, оскільки останній всіляко ухилявся від сплати аліментів у збільшеному розмірі, визначеному рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року за період з 14.02.2018 року по 22.08.2020 року (набрання рішенням законної сили), а саме за період: з 14.02.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 26 339, 36 грн.; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 30 000, 00 грн.; з 01.01.2020 року по 22.08.2020 року у розмірі 19 274, 24 грн., а разом 75 613, 60 грн. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти за минулий час, а саме з 14.02.2018 року по 22.08.2020 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 75 613, 60 грн. та судові витрати. 18.01.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. постановлено ухвалу про передачу цивільної справи на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. 01.04.2021 року постановою Київського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу позивачки, скасовано ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 18.01.2021 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 30.04.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., після усунення недоліків, постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження за правилами загального позовного провадження, призначеного підготовче засідання. 18.06.2021 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач не визнав заявлені до нього вимоги з огляду на їх безпідставність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 20.09.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про витребування доказів. У зв`язку з наказом голови Голосіївського районного суду м. Києва № 21-ОС від 16.02.2022 року, суддя Слободянюк А.В. тимчасово переведена шляхом відрядження на роботу на посаду судді Дніпровського районного суду м. Києва для здійснення правосуддя строком на один рік. На підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу у Голосіївському районному суді м. Києва, але не виключно, керівником апарату Голосіївського районного суду м. Києва видано розпорядження № 219 про призначення автоматизованого розподілу цивільної справи № 752/867/21. Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ у Голосіївському районному суді м. Києва 06.05.2022 року цивільна справа № 752/867/21 передана до провадження судді Плахотнюк К.Г. 11.05.2022 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття до провадження зазначеної справи за правилами загального позовного провадження, призначеного підготовче засідання. 23.05.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 23.04.2024 року сторони відсутні. Представник позивача подав клопотання про завершення розгляду справи за його та позивачки відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. Врахувавши думку учасників судового розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність завершення розгляду справи ту ухвалення рішення суду, оскільки учасники справи скористалися своїм правом на подачу заяв по суті справи, всі підготовчі дії завершено, підготовче провадження закрито, за результатами дослідження матеріалів справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01.03.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] в подружжя народила дочка [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286, 00 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначає, що у 2016 році вона вийшла заміж вдруге та від цього шлюбу у неї народився син. У зв`язку з чим, перебувала у декретній відпустці, працювати не мала можливості, її матеріальний стан змінився в гіршу сторону. В той же час, матеріальний стан відповідача, навпаки, покращився, він офіційно працював, мав у приватній власності нерухомість, вартість якої є досить високою, нової сім`ї не створив. 14.02.2018 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про: збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, які стягуються відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року у твердій грошовій сумі; зміну способу стягнення аліментів, стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу). 15.02.2018 року суддею Деснянського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження за зазначеним вище позовом в порядку загального позовного провадження. Рішення у зазначеній вище справі ухвалено 15.07.2020 року, позовні вимоги задоволено частково, збільшено розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 2 500, 00 грн. Виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1 286, 00 грн. відізвано. Однак, на думку позивачки, з боку відповідача при розгляді справи про збільшення розміру аліментів мало місце зловживання процесуальними правами, останній систематично не з`являвся в судові засідання, подавав численні клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначені дії вчинялися відповідачем для відтермінування винесення судом рішення задля досягнення дитиною повноліття та у зв`язку з цим звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Оскільки через тринадцять календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року, а саме 04.09.2020 року дочці виповнилося вісімнадцять років, виконання такого рішення є неможливим, оскільки аліменти такої категорії не стягуються з моменту звернення до суду з позовом про їх збільшення, а лише після набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, у зв`язку з систематичним ухиленням відповідача від сплати аліментів, зловживання процесуальними правами у справі про збільшення розміру аліментів, його поведінка є винною та протиправною, тобто свідомим невиконанням своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів у збільшеному розмірі, який відповідає віковим потребам спільної дочки сторін. Позивачка вживала активних заходів задля стягнення аліментів на утримання дочки у збільшеному розмірі, який відповідав би віковим потребам дочки, зокрема: звернулася до суду з позовом в інтересах дочки; активно здійснювала забезпечення участі сторони позивачки у судових засіданнях; використовувала усі передбачені процесуальним законом прав для отримання доказів матеріального стану відповідача, який приховував свій дохід; розуміючи, що відповідач затягує розгляд справи, користуючись своїм процесуальним право подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи. У зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та ухиленням останнього від обов`язку утримувати свою дитину [PERSON] , [INFO] , шляхом сплати аліментів у збільшеному розмірі, позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти за минулий час, оскільки останній всіляко ухилявся від сплати аліментів у збільшеному розмірі, визначеному рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року за період з 14.02.2018 року по 22.08.2020 року (набрання рішенням законної сили), а саме за період: з 14.02.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 26 339, 36 грн.; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 30 000, 00 грн.; з 01.01.2020 року по 22.08.2020 року у розмірі 19 274, 24 грн., а разом 75 613, 60 грн. Відповідач заперечує проти позову, у своєму відзиві зазначає, що дочка тривалий період часу проживала з ним, він повністю її утримував. В той же час, особисто він має проблеми зі здоров`ям та обов`язок утримувати і доглядати свого хворого батька. З дочкою у нього завжди були хороші стосунки, він відкрив на її ім`я картковий рахунок, який періодично поповнював. Будь-яких зловживань з його боку в процесі розгляду справи про збільшення аліментів не було. Вважає, що відповідачка не надала суду жодних доказів для задоволення позову про стягнення аліментів за минулий час. В той же час, в матеріалах справи містяться пояснення дочки сторін у справі [PERSON] . Остання пояснила, що після розірвання шлюбу проживала з мамою і лише мама несла витрати на її утримання. З батьком вона раніше спілкувалася, але завжди, коли зверталася за матеріальною допомогою, отримувала відмову. Станом на теперішній час вони не спілкуються, оскільки вона намагалася зберегти стосунки з батьком і, навіть, спробувала проживати з ним певний період часу. Але майже кожного дня, мали місце конфліктні ситуації, оскільки коли б вона не зверталася до батька за допомогою, останній відмовляв їй у такій допомозі та наполягав на тому, що вона повинна заробляти кошти на своє утримання самостійно. Не заперечує, що батько одного разу подарував їй телефон і відвіз на відпочинок до Єгипту, але потім вона зрозуміла, що останній зробив це лише з метою надання доказів до суду про його активну участь у її житті та утримання її, як дочки під час численних судових процесів між батьками з приводу її ж утримання. Крім того, батько, навіть, відмовився зареєструвати її місце проживання у тій квартирі, де вони проживали з батьками ще коли останні перебували у шлюбі. Батько відмовився взяти участь в оплаті її навчання в університеті, а також у витратах, пов`язаних з оплатою медичних послуг на її лікування. За правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Так, суд приходить до висновку, що з боку відповідача дійсно мало місце ухилення від сплати аліментів, оскільки, незважаючи на відзив відповідача, в якому останній стверджує про свої хороші відносини з дочкою та активну участь у її житті, як в моральному, так і в матеріальному аспекті, покази [PERSON] повністю спростовують позицію відповідача та дають підстави вважати, що батько ухилявся від виконання свого обов`язку щодо утримання дочки. В той же час, позивачка довела суду, що активно вживала заходів для одержання аліментів з відповідача, а саме: звернулася до суду з позовом в інтересах дочки; активно здійснювала забезпечення її участі у судових засіданнях; використовувала усі передбачені процесуальним законом прав для отримання доказів матеріального стану відповідача, який приховував свій дохід; розуміючи, що відповідач затягує розгляд справи, користуючись своїм процесуальним право подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. З огляду на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час, підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved