Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила: - змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2011 у цивільній справі №2-372/11, за яким було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, змінивши на стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\4 частки всіх доходів батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду в цій справі та до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Згідно з рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2011 у справі №2-372/11, було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідача [PERSON] було мобілізовано та він проходить службу у Збройних Силах України, а тому має значний дохід і може сплачувати щомісячно аліменти у більшому розмірі ніж визначено судом, а саме 1\\4 частки всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 25.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.12.2009 батьками [PERSON] , [INFO] є сторони у цій справі. Згідно з рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2011 у справі №2-372/11, було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач, її син [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] та [PERSON] . Позивач стверджує, що відповідач проходить службу в Збройних Силах України, а тому має значний дохід і може сплачувати щомісячно аліменти у більшому розмірі ніж 400,00 грн, а саме в розмірі 1\\4 частки всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Разом з тим, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Суд зауважує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Відповідач не спростовував доводи позивача і не надав підтвердження свого матеріального становища, поганого здоров`я чи перебування у нього утриманців. Враховуючи те, що позивач має право зміну способу стягнення аліментів на утримання проживаючого з нею неповнолітнього сина, а тому суд керується ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує, що приписами ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність заперечень відповідача щодо того, що він проходить службу в Збройних Силах України та може сплачувати аліменти на утримання сина, більше ніж 400,00 грн, а тому суд вважає, що є підстави для задоволення позовної вимоги та зміну способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів доходів заробітку батька - відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2011 у цивільній справі №2-372/11, за яким було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, змінивши на стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\4 частки всіх доходів батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду в цій справі та до досягнення дитиною повноліття, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання стягнення судових витрат зі сплати судового збору керується нормами глави 8 ЦПК України, а тому оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved