Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

16 лютого 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя від позивача [PERSON] надійшла позовна заява, подана за підписом представника адвоката Крушинської Антоніни Андріївни до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03 вересня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позов мотивує тим, 03 вересня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №2163. Від шлюбу спільних дітей не мають. Після укладення шлюбу сторони проживали разом, однак після певного періоду часу почали проживати окремо. Наразі шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, можливості зберегти сім`ю немає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду\~від 19.02.2024\~року витребувано\~від Головного\~центру\~обробки спеціальної\~інформації\~Державної\~прикордонної служби\~України інформацію наступного змісту: Чи перетинала [PERSON] , ( [INFO] , громадянка Грузії, інші відомості суду не відомі) державний кордон України в період з 03.09.2021 року по теперішній час? Якщо так, то вказати дату перетину державного кордону України. Надати інформацію про те чи поверталася [PERSON] на територію України в період з 03.09.2021 року по теперішній час? Якщо так, то вказати дату перетину державного кордону України. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. 22 лютого 2024 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання фізичної особи відповідача у справі, згідно якої, інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя відсутня. Ухвалою суду від 22.02.2024 року позовну заяву залишено без руху, визначено позивачу строку для усунення недоліків. 29.02.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Крушинською А.А., до якої долучено квитанцію про сплату судового збору та копія нотаріально посвідченої згоди відповідача на розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 01.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 20.03.2024 року (25.03.2024 року повторно) на адресу суду надійшла інформація з Державної\~прикордонної служби\~України, згідно якої виїхала з території України 05.09.2021 року через пункт пропуску «Бориспіль» та більше не поверталась. Позивач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином\~у встановленому\~законом порядку. В позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить список згрупованих поштових відправлень, квитанція, видана "Укрпошта" та трекінг відправлення, згідно якого поштове відправлення вручено [PERSON] [INFO] . Матеріали справи містять нотаріально засвідчену розписку з перекладом на українську мову розписку відповідачки, в якій зазначено, що вона надає згоду на розірвання шлюбу і не має до позивача жодних матеріальних претензій. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу\~України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 03 вересня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №2163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо. В сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни дост.235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала, а тому вирішення даного питання судом не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв, тому такі витрати слід віднести на її рахунок.

Outcome: approved