Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 12 грудня 2011 року. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на третьому курсі Державного професійно-технічного навчального закладу "Козятинське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту" денної форми навчання за кошти державного бюджету. Відповідач є працездатним і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання. Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року в даній справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак надала на адресу суду заяву, в якій позов підтримує, просить розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули у судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою від 11 березня 2024 року №125, виданою директором Державного професійно-технічного навчального закладу "Козятинське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту", [PERSON] є студентом денної форми навчання за кошти державного бюджету. Отримує стипендію. Період навчання з 01 вересня 2021 року по 20 лютого 2025 року. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, шляхом сплати аліментів (стаття 198 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Таким чином,\~враховуючи майновий\~стан як\~відповідача,\~так і\~позивача,\~які є\~працездатними як\~за віком,\~так і\~за станом\~здоров`я,\~оскільки протилежного\~під час\~судового розгляду\~не доведено,\~а отже,\~обоє можуть\~надавати допомогу\~повнолітній дитині,\~яка навчається,\~а також\~те,\~що відповідач\~позов визнав,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~про стягнення\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~ аліментів\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку за умови, що він буде продовжувати навчання, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб повнолітньої дитини з боку батька та співмірним з майновим станом відповідача, а їхня сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Суд виходить із того, що відповідно до ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, а тому у порядку ст.142 ЦПК України, із відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Outcome: approved