Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01 січня 2020 року ним та відповідачем укладено договір позики, за яким відповідач одержав у нього в борг 300000 доларів США, які зобов`язався повернути за вимогою. Зазначене підтверджується розпискою позичальника. З метою повернення боргу на адресу відповідача 31 травня 2023 року було направлено лист-вимогу щодо повернення боргу в розмірі 300000 доларів США. Але до теперішнього часу відповідач кошти не повернув. На день подання позову за офіційним курсом Національного банку України заборгованість становить 10\~968 000,00 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг\~в розмірі 300000 доларів США, що на день подання позову за офіційним курсом НБУ становить 10968000,00 грн., та три відсотки річних за період прострочення повернення боргу у розмірі 34256,22 грн. Також просив суд стягнути з відповідача на його користь 13420 грн. 00 коп. на відшкодування понесених\~ним судових витрат. Ухвалою судді\~Київського районного суду м.Полтави від 24 липня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що оскільки у розписці від 01.01.2020 року не встановлено строк повернення позики, така позика згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України повинна бути повернута протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, отже така вимога є невід`ємною частиною договору, так як визначає одну із умов договору позики строк її повернення. Сторонами у договорі позики (розписки від 01.01.2020 року) є [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник), і саме сторони визначають умови Договору позики, встановлюють або змінюють їх. Отже, із вимогою про повернення [PERSON] позики відповідно до розписки від 01.01.2020 року повинен був звернутись (підписати її) [PERSON] , як сторона договору позики або уповноважена ним згідно із ст. ст. 1000, 1003 ЦК України особа на вчинення зазначеної дії. Натомість до позову долучено лист-вимогу вих. № 171 від 31.05.2023 року про повернення позики по розписці від 01.01.2020 року, яка підписана адвокатом Книш Сергієм Івановичем та завірена печаткою Адвокатського об`єднання «Юридичний Альянс» та в додатках до вимоги зазначено: 1) ордер; 2) копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 3) копія розписки від 01.01.2020. Адвокатом Книш С.І. не долучено до вимоги довіреність від [PERSON] про право підписувати вимогу про повернення позики. Отже, адвокат Книш С.І., не маючи відповідних повноважень, не будучи стороною договору позики, підписав та направив [PERSON] вимогу про повернення позики. До позову не додано довіреності, яка б надавала право адвокату Книш С.І. підписувати вимогу про повернення позики, тобто встановлювати (змінювати) умови договору позики. Отже, вимога про повернення [PERSON] позики згідно розписки від 01.01.2020 року, яка підписана адвокатом Книш С.І. 31.05.2023 року, є юридично нікчемною і не створює для [PERSON] жодних юридичних наслідків. Відсутність підписаної [PERSON] вимоги про повернення [PERSON] позики відповідно до розписки від 01.01.2020 року, свідчить про те, що строк повернення позики на даний час іще не настав, відповідно у [PERSON] відсутній спір із [PERSON] з даного питання. Тому відповідач просив суд закрити провадження у справі № 552/4051/23 (а.с.47). Не погодившись з доводами відповідача [PERSON] , викладеними ним у відзиві, позивач надав відповідь на відзив, у якій обґрунтовував свої позовні вимоги та зазначив, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються. Тому адвокат Книш С.І., який підписав від імені та в інтересах [PERSON] лист-вимогу щодо повернення боргу, діяв в межах наданих йому повноважень. Просив справу розглянути з врахуванням даної відповіді на відзив (а.с. 57). У хвалою суду від 25 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі. Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, уповноваживши адвоката Бурбу К.В. представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомили. Судом також було забезпечено можливість представнику відповідача взяти участь у справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з власних технічних засобів. Але до відеоконференції представник відповідача не доєднався, на зв`язок не вийшов. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 УПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в судове засідання не з`явились. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 січня 2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав в борг 300000 доларів США від [PERSON] . Борг зобов`язався повернути на його вимогу. Факт укладення сторонами вказаного договору та отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] позики підтверджується розпискою [PERSON] від 01 січня 2020 року (а.с.11). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Представником позивача в інтересах [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] 31 травня 2023 року направлено лист-вимогу про повернення позики (а.с. 12-15). При цьому суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві, щодо того, що лист-вимога про повернення боргу підписаний неналежною особою. Встановлено, що лист-вимогу про повернення позики на адресу [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] підписано адвокатом Книшем Сергієм Івановичем. Як вбачається зі змісту даного листа-вимоги, до нього додавався ордер адвоката та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і розписки від 01 січня 2020 року. Ця обставина не заперечувалась і відповідачем. Як передбачено ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З наведеного вбачається, що позивач [PERSON] та адвокат Книш С.І., які є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору, мали право укласти будь-який договір крім договору доручення. Тому посилання відповідача [PERSON] у відзиві на ту обставину, що позивач [PERSON] та адвокат Книш С.І. мали укласти договір доручення відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України, суд до уваги не бере. Скориставшись своїм правом, вони уклали договір про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. А двокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Також ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Зазначеною нормою також передбачено, що адвокатом також надаються інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно пунктів 1 та 2 частини 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час\~здійснення адвокатської\~діяльності адвокат\~має право\~вчиняти будь-які\~дії,\~не заборонені\~законом,\~правилами\~адвокатської етики\~та\~договором про\~надання правничої\~допомоги,\~необхідні для\~належного виконання\~договору про\~надання правничої\~допомоги,\~зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами. Тобто, адвокат може представляти інтереси позивача в будь-яких правовідносинах, в тому числі у цивільних правовідносинах, що виникли з договору позики. Згідно частин 1 та 2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами,\~що посвідчують\~повноваження адвоката\~на надання\~правничої допомоги,\~можуть бути:\~ договір\~про надання\~правничої допомоги;\~ довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Таким чином встановлено, що ордер адвоката є документом, що підтверджує його повноваження на представництво інтересів клієнта та видається на підставі договору про надання правничої допомоги. Тому долученим до листа-вимоги про повернення позики від 31 травня 2023 року ордером належним чином були підтверджені повноваження адвоката на представництво інтересів позивача [PERSON] у правовідносинах з відповідачем, що виникли на підставі договору позики. На підставі викладеного судом встановлено, що вимога про повернення позики на адресу відповідача була підписана належним чином уповноваженою [PERSON] особою. З цих підстав суд приходить до висновку про безпідставність посилань відповідача [PERSON] на відсутність спору між сторонами. Як встановлено судом, на час розгляду судом справи відповідач перед позивачем свого зобов`язання не виконав, суму боргу не повернув Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки договором позики строк її повернення передбачено не було, на підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України відповідач мав повернути позику протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, тобто з 31 травня 2023 року. Оскільки відповідачем\~позика повернута\~не була,\~суд вважає\~за необхідне\~позовну вимогу\~про стягнення\~боргу задовольнити\~в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 01 січня 2020 року в сумі 300000 доларів США. На час звернення позивача з позовом до суду за офіційним курсом Національного банку України розмір заборгованості в сумі 3000000 доларів США становить 10\~968\~000, 00 грн. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ч. 2 ст.530 ЦК України, яка передбачає, що якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~не встановлений\~або визначений\~моментом пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~у будь-який\~час.\~Боржник повинен\~виконати такий\~обов`язок\~у семиденний\~строк від\~дня пред`явлення\~вимоги,\~якщо обов`язок\~негайного виконання\~не випливає\~із договору\~або актів\~цивільного законодавства. Посилаючись на вказану норму, позивач обраховує затримку виконання відповідачем зобов`язання з 7 червня 2023 року, тобто через 7 днів з дня пред`явлення вимоги про повернення позики. При цьому спеціальною нормою, яка регулює правовідносини позики, що виникли між сторонами, є ч. 1 ст. 1049 ЦК України, згідно якої якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти\~днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином період затримки виконання зобов`язання розпочався з 30 червня 2023 року, а не з 7 червня 2023 року. Тобто позивачем невірно обраховано 3% річних за період затримки виконання зобов`язання. А наданий позивачем розрахунок не відповідає встановленим судом обставинам, зокрема періоду затримки виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому розглядаючи справу на підставі наявних в матеріалах справах доказів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 300000 доларів США. В задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних необхідно відмовити за їх недоведеністю через невірне визначення позивачем періоду затримки виконання зобов`язань та наданням розрахунку 3% річних, який не відповідає обставинам у справі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 13420 грн. на відшкодування понесених ним судових витрат.

Outcome: partial