Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська Вежа», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська вежа» (інд.код 42473801) гроші у сумі 8 512 (вісім тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 25 копійок. З яких заборгованість щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків до різних фондів будинку 7 733 (сім тисяч сімсот тридцять три) гривні, 20 копійок, інфляційні втрати 632 (шістсот тридцять дві) гривні 79 копійок, 3% річних, 146 (сто сорок шість) гривень 26 копійок. А також просить стягнути судові витрати у розмірі 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень судових витрат. З яких 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору, 30 (тридцять) гривень плата за витребування довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, 36 (тридцять шість) гривень витрати на відправлення кореспонденції Відповідачеві, 10 000 (десять тисяч) гривень витрати позивача на правничу допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою №348734235 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон. У зв`язку із неповним виконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території будинку за період з березня 2022 року по травень 2023 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. До Дніпровського районного суду м. Києва надішла заява відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі - відмовлено. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до п. 4 розділу ІІ Статуту ОСББ «Русанівська вежа», об`єднання відповідно до законодавства та цього Статуту має право: утворювати органи управління, визначити умови та розмір плати за їхню діяльність; визначати правила, порядок користування спільним майном відповідно до цього Статуту, не порушуючи права співласності об`єднання на це майно; укладати договори; виступати замовником робіт з ремонту (в тому числі капітального), реконструкції будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання і порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з відповідними особами; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів співвласниками; здавати в оренду допоміжні, нежитлові приміщення та інше майно будинку включно для забезпечення діяльності об`єднання; робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати у власника житлових та/або нежитлових приміщень припинення діяльність, що порушує норми, встановленні законодавством та/або статутом; вимагати від винної особи відшкодування збитків, заподіяних спільному майну співвласників, об`єднання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі всіх встановлених законом та цим статутом внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та цим Статутом внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного , ремонтного та інших фондів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою №348734235 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон. Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження [ADDRESS] , проведених 11 грудня 2018 р. визначено: · щомісячний внесок на утримання будинку, для власників житлових та нежитлових приміщень (крім 1-го поверху) у розмірі 8 гривень 31 копійка (у тому числі 0,5 грн. до резервного фонду) за 1 кв.м. належної загальної площі; · щомісячний внесок на утримання будинку, для власників нежитлових приміщень 1-ий поверх у розмірі 7 грн. 86 копійки (у тому числі 0,5 грн. до резервного фонду) за 1 кв.м. належної загальної площі; · одноразовий внесок до резервного фонду для власників житлових та нежитлових приміщень для покриття витрат на створення ОСББ - у розмірі 3 грн. 6 копійок за 1 кв.м.; · розмір щомісячного внеску у фонд розвитку для власників житлових та нежитлових приміщень у розмірі 0,5 грн. за 1 кв.м. належної загальної площі власника; · розмір щомісячного внеску до резервного фонду для розрахунків за послуги охорони будинку, для власників житлових приміщень - 130 (сто тридцять) гривень з кожного житлового приміщення; · розмір щомісячного внеску до резервного фонду для розрахунків за послуги охорони будинку, для власників нежитлових приміщень - 30 (тридцять) гривень з кожного нежитлового приміщення; · одноразовий внесок на покриття видатків з обладнання кімнати охорони (додаткове пультове обладнання, встановлення окремих груп елктроживлення, тощо) для власників житлових та нежитлових приміщень - 0,97 гривні за 1 кв.м. належної загальної площі. Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська вежа» за місцезнаходження м. Київ, проспект Соборності, 30-А, проведених 22.01.2022 р., було збільшено розміри як щомісячних внесків так і внесків до фондів. Проте, у зв`язку з початком повномасштабної збройної агресії москалів, рішенням Правління ОСББ «Русанівська вежа», від 01.03.2022 р. вирішено стягувати зі співвласників ОСББ «Русанівська вежа» внески на утримання і ремонт приміщень ОСББ «Русанівська вежа», в розмірі який передував затвердженню кошторису рішенням загальних зборів ОСББ «Русанівська вежа», від 22.01.2022 р. Відповідно до п. 3 розділу V Статуту ОСББ «Русанівська вежа», співвласник зобов`язаний: · виконувати обов`язки передбачені Статутом Об`єднання; · виконувати рішення статутних органів, прийнятих в межах їхніх повноважень; · використовувати приміщення за призначенням, дотримуватись правил користування приміщеннями; · забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; · забезпечувати дотримання житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; · не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; · дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкових територій, правил пожежної безпеки, санітарних норм; · своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; · відшкодовувати збитки завдані майну інших співвласників; · виконувати передбачені Статутом Об`єднання обов`язки перед Об`єднанням; · запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління Об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; · дотримуватись чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що за період з з березня 2022 року по травень 2023 року, у відповідача склалася заборгованість щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків до різних фондів будинку, в сумі 7 733,20 грн. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком боргу по сплаті фактично отриманих житлово-комунальних послуг, наданого стороною позивача у справі. Крім того, відповідачем не було надано суду доказів на спростування доводів позивача та не використано право на подання відзиву на позовну заяву. Зважаючи на те, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Період прострочення характеризується пасивною поведінкою суб`єкта цивільних відносин, протягом якого він не вчиняє дій, спрямованих на реалізацію визначеного умовами укладеного між сторонами правочину змісту зобов`язання. У свою чергу, день належного виконання зобов`язання не є днем його прострочення, оскільки суб`єкт цивільних відносин шляхом вчинення активних дій, проведених належним чином, припиняє таке зобов`язання (ст.599 ЦК України). В той же час, вимога про сплату трьох відсотків річних та інфляційних втрат, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань, за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань. Таким чином, дні фактичної оплати суми не повинні включатися в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 632,77 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 146,26 грн., яка розрахована за період з березня 2022 року по травень 2023 року. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано копію ордеру, копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 серпня 2022 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «Гардаріка-Право», в особі адвоката Степ`юка В.С., копію додаткової угоди №3 від 17 серпня 2023 року, та копію платіжної інструкції № 1285. Однак судом встановлено, шо стороною позивача не надано детальний розрахунок суми зазначених витрат заявлених відповідачем та її складових, відсутній час, який було витрачено на надання професійної правничої допомоги, зокрема на кожний вид послуг наданий адвокатом, а також не було надано належних доказів на підтвердження того, що правова допомога надавалася представником позивача виключно в межах спору, де відповідачем виступає [PERSON] . Таким чином, надавши оцінку наданим представником позивача доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для стягнення вказаної суми, яка складає витрати на правову допомогу, що заявлена стороною позивача. Разом з тим, вимоги про стягнення з відповідача 30,00 грн за витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та 36,00 грн., витрат на відправлення кореспонденції, не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені позивачем з вини відповідача та підлягають стягненню. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська Вежа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: partial