Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 28 березня 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 80» (далі ОСББ «Злагода 80») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що ОСББ «Злагода 80» є юридичною особою та 24.07.2020 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 17.07.2020 року рішенням загальних зборів ОСББ «Злагода 80» затверджено статут. Рішенням загальних зборів ОСББ «Злагода 80» від 28.03.2021 року затверджено розмір внеску для сплати на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 07,09 грн за 1 кв.м. площі приміщення, що належить співвласникові, щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.04.2021 року. [PERSON] є співвласником ОСББ «Злагода 80», оскільки їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстрованого в реєстрі за №3065, належить квартира [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що відповідач неналежним чином виконує обов`язок зі сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території, утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2024 року становить 9752,40 грн. Позивач заначає, що відповідач неодноразово була попереджена про наявну заборгованість, а саме 16.05.2022 року, 21.12.2023 року, 21.02.2024 року, однак добровільно її не сплатила. А тому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість зі сплати щомісячних внесків на утримання будинку і прибудинкової території, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, в сумі 11839 грн 18 коп, з яких заборгованость зі сплати щомісячних внесків - 9752 грн 40 коп, інфляційні втрати - 1647 грн 87 коп та 3% річних - 438 грн 91 коп; витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Представник позивача ОСББ «Злагода 80» - адвокат Куца О.П. в судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у разі неявки відповідача в судове засідання просила ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2024 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання об 11 год. 30 хв. 01.05.2024 року. 01.05.2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстрованого в реєстрі за №3065. Загальна площа квартири - 39,3 кв.м. Вказане підтверджується даними договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року та повідомлень №329 від 26.05.2020 року, №163 від 06.03.2024 року, виданих начачальником КП «ШБТІ» Лихобабою О.М. Відомості щодо реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що підтверджуєьться інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №363891982 від 31.01.2024 року. Відповідно до протоколу №1 установчих зборіввід 03.07.2020 року, мешканцями будинку [ADDRESS] створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 80». 17.07.2020 року установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 80» затверджено статут ОСББ «Злагода 80» (протокол №1). Згідно з п.п. 1, 2 розділу І Статуту об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] та діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та цього Статуту. Відповідно до п. 1 розділу II Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Пунктом 2 розділу ІІІ Статуту передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до п. 11 розділу ІІІ Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Пунктом 2 розділу V Статуту передбачений обов`язок співвласника своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів, у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нєжитлових приміщень, що перебувають у його власності. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що ОСББ «Злагода 80» зареєстровано 24.07.2020 року, код ЄДРПОУ 43725728, керівником згідно статуту є Маркітанюк О.М. , основний вид економічної діяльності - комплексне обслуговування об`єктів. Рішенням загальних зборів ОСББ «Злагода 80» від 28.03.2021 року затверджено розмір внеску для співвласників на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 07,09 грн за 1 кв.м. площі приміщення, що належить співвласникові, щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.04.2021 року. 16.05.2022 року позивачем направлено відповідачу попередження, в якому зазначається, що станом на 01.05.2022 року [PERSON] має прострочену заборгованість по внескам на утримання будинку і його прибудинкової території в сумі 3760,51 грн. 21.12.2023 року позивач направив повторно для відповідача попередження та вимогу про сплату заборгованості по внескам, яка станом на 01.12.2023 року становила - 9256,64 грн. 21.02.2024 року головою правління ОСББ «Злагода 80» Маркітанюк О.М. направлено [PERSON] претензію-вимогу про сплату заборгованості в розмірі 9835,18 грн зі сплати внесків та платежів на управління спільного майна об`єднання за період з 01.04.2021 року по 31.01.2024 року. Згідно довідок АТ «Укрпошта» вказані поштові відправлення повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до розрахунку заборгованості - стану розрахунків за житловим приміщенням [ADDRESS] , площею 39,3 кв. м., розмір заборгованості відповідача зі сплати щомісячних внесків за період з 01.04.2021 року по 29.02.2024 року становить 9752,40 грн, інфляційних втрат - 1647,87 грн та 3% річних - 438,91 грн. Застосовані норми права За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Частинами 1, 2 ст. 7 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Статтею 18 Закону України «Про житло-комунальні послуги» встановлено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Верховний Суд України у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 висловив правову позицію про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. ст. 77 - 80 ЦПК України докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень мають відповідати вимогам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Мотиви та висновки суду З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Станом на 01.03.2024 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території становить 9752,40 грн. Заборгованість відповідачу нарахована з врахуванням загальної площі квартири, яка становить 39,3 кв.м, згідно встановленого рішенням загальних зборів ОСББ «Злагода 80» від 28.03.2021 року розміру щомісячного внеску на утримання будинку і прибудинкової території 07,09 грн за 1 кв.м загальної площі приміщення, що належить свівласникові. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів, у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нєжитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів, встановлюються загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинним на момент виникнення спірних правовідносини законодавством України встановлено обов`язок співвласника брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного будинку, рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковим до виконання всіма співвласниками. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10136/16-ц. Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 №910/582/17 зазначив, що обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України , зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, позивач і відповідач є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього та, інших актів цивільного законодавства Враховуючи, що відповідач, будучи власником квартири багатоквартирного будинку, який перебуває на обслуговуванні позивача ОСББ «Злагода 80», за період з 01.04.2021 року по 29.02.2024 року, не сплачувала внески на утримання будинку та прибудинкової території, тим самим допустила заборгованість по даних платежах на загальну суму 9752,40 грн, доказів сплати заборгованості відповідачем не надано, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ОСББ «Злагода 80» вказану заборгованість. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1647,87 грн та 3% річних у розмірі 438,91 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовим висновкам, вказаним зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. З огляду на те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати в розмірі 1647,87 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 438,91 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №172 від 27.03.2024 року. А тому, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи те, що витрати ОСББ «Злагода 80» на правничу допомогу в сумі 3000 грн підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: витягом з договору про надання правничої допомоги від 28.02.2024 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги від 28.02.2024 року, актом надання правничої допомоги №1 до договору про надання правничої допомоги від 28.02.2024 року з описом робіт та розрахунком їх вартості, платіжною інструкцією №174 від 27.03.2024 року в розмірі 3000 грн з призначенням платежу - сплата згідно договору про надання правничої допомоги від 28.02.2024 року, то вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509, 530, 629 ЦК України,

Outcome: approved