Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

31.07.2023 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача - адвоката Д.Лисенка, надійшла вказана позовна заява у якій позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» прострочену заборгованість за кредитним договором №149 від 06.12.2021 у розмірі 353020,84 гривень; звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що належить [PERSON] , а саме на транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «FORTUNER», загальний легковий, об`єм двигуна 2694, чорного кольору, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний знак [NUMBER] , шляхом його реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів; вирішити питання про розподіл судових витрат, шляхом їх стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит», зазначивши їх попередній розрахунок. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем 06.12.2021 укладений Кредитний договір №149, строк кредиту становить 24 місяці, кінцевий термін - 06.12.2023 включно, сума загального розміру кредиту становить - 237500,00 гривень. Крім того, у забезпечення виконання кредитних зобов`язань між відповідачем та позивачем як кредитодавцем було укладено Договір застави транспортного засобу марка «TOYOTA», модель «FORTUNER», загальний легковий, об`єм двигуна 2694, колір чорний, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний [NUMBER] , право приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстровано за відповідачем. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням про надання коштів. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивачем - ТОВ «Лакі Кредит», на адресу відповідача направлялась вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань, у якій ТОВ «Лакі Кредит» вимагало протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме повернути несплачений залишок кредиту, сплатити прострочені проценти за користування коштами. Внаслідок незадоволення позичальником досудової вимоги про дострокове погашення кредиту та плати за користування кредитними коштами, шляхом повного погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором, визначеної у письмовій вимозі, що була направлена позичальнику, кредитодавець змінює строк виконання основного зобов`язання (строк повернення суми кредиту та плати за його користування) шляхом подання позовної заяв. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором, згідно цієї вимоги, ТОВ «Лакі Кредит» здійснить в рахунок погашення зазначеного боргу звернення стягнення на автомобіль, який виступає забезпеченням виконання кредитних зобов`язань, шляхом звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави або іншим способом на власний вибір позивача. Так, на підставі Договору застави, укладеного з відповідачем, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Крім цього, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про факт звернення стягнення на предмет застави. Оскільки, станом на дату подання до суду позову, відповідач не виконує зобов`язання за Кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися за захистом своїх прав. Після виконання судом вимог частини шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 02.10.2023 о 12:00, про що повідомлено учасників провадження. На стадії підготовчого провадження у судових засіданнях брав участь представник позивача - адвокат Лисенко Д.В., відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Іванченко В.В. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. За відсутності в учасників провадження заяв, клопотань та додаткових доказів, з урахуванням їх думки про можливість призначити справу до розгляду по суті, ухвалою суду від 13.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 22.01.2024 о 10:00. 12.01.2024 до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 15.01.2024), від представника позивача - адвоката Лисенка Д.В. надійшла заява про проведення судового засідання у відсутність представника позивача, вимоги повністю підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Судове засідання призначене на 22.01.2024, не відбулось, у зв`язку із відсутністю головуючого судді, через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено - 04.04.2024 о 10:00, про що повідомлено учасників провадження. У призначене судове засідання з`явились представник позивача - адвокат Лисенко Д.В. та відповідач [PERSON] , який заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неявкою його представника. Заслухавши відповідача, думку представника позивача, який не заперечував проти клопотання відповідача, у зв`язку із неявкою до суду представника відповідача, суд ухвалив: відкласти розгляд справи на 26.04.2024 об 11:45. У судове засідання призначене 26.04.2024 з`явився представник позивача - адвокат Лисенко Д.В. та відповідач [PERSON] , які вважали за можливе розглянути справу. Відповідно до статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у ньому та просив задовольнити, при цьому, зазначивши про відмову від стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідач, не заперечуючи обставин позову, позовні вимоги визнав, зазначивши про складне матеріальне становище, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Заслухавши пояснення учасників провадження та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 06.12.2021 між позивачем - ТОВ «Лакі Кредит» (кредитор) та відповідачем - [PERSON] (позичальник) було укладено Кредитний договір №149 за умовами якого, Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.15-19). Як зазначено у пунктах 1.2. та 1.3 Договору, сума кредиту складає 237500,00 гривень, строк кредиту становить 24 місяці, з днем остаточного повернення включно до 06.12.2023. Детальні терміни повернення кредиту та сплати відсотків визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про спожитий кредит, який є додатком №1 до Кредитного договору №149 від 06.12.2021. Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору, встановлено фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту що залежить від періоду встановлення. Так за перший день користування кредитом (включно) становить 10,00% за день (3650,00% річних) від початкової суми загального розміру кредиту; за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку надання кредиту - 3,5 % в місяць (42 % річних) від початкової суми (загального розміру) кредиту; тип процентна ставка - фіксована. Згідно пункту 1.5 Кредитного договору, мета отримання кредиту: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно пунктів 1.6 та 1.7 Кредитного договору орієнтована реальна річна процентна ставка на день укладення договору складає 118,45%. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 460472,92 гривні. Пунктом 1.9 Кредитного договору передбачено, що належне виконання позичальником зобов`язань за договором забезпечується: заставою транспортного засобу «TOYOTA», модель «FORTUNER», загальний легковий, об`єм двигуна 2694, колір чорний, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний [NUMBER] (що оформлюється договором застави транспортного засобу); та неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені договором. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кредитні кошти у розмірі 213750,00 гривень надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на банківських рахунок позичальника та 23 750,00 гривень на користь кредитора з метою виконання зобов`язань з оплати першого проценту, відповідно до пункту 3.3. договору. Згідно пункту 3.6. Кредитного договору прострочення позичальником сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Кредитора до суду про стягнення заборгованості за договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного пунктом 1.3 договору, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення кредитора. Згідно пункту 4.4. Кредитного договору позичальник зобов`язаний: 1) належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання; 2) у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором; 3) повідомляти Кредитора про зміну даних, зазначених у розділі 11 Договору, протягом 3 (трьох) календарних днів з дня настання таких змін шляхом звернення до контакт-центу Кредитора, реквізити якого зазначено на Веб-сайті, або через інші канали зв`язку (в т.ч. шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну поштову скриньку Кредитора), з подальшим наданням Кредитору у строк, який не перевищує 5 (п`яти) робочих днів, документів, що підтверджують зазначені обставини (у випадках, коли зміна даних відбулась внаслідок одержання Позичальником нових документів та виникнення необхідності проведення обов`язкової верифікації відповідно до вимог чинного законодавства України); 4) достроково повернути кредит та сплатити проценти на вимогу Кредитора, у випадках передбачених Договором та/або чинним законодавством України. Згідно пункту 6.3. кредитного договору за несвоєчасну сплату відповідного платежу, що зазначений у графіку платежів, позичальник сплачує неустойку у вигляді штрафу, в залежності від терміну прострочення: при затримці платежу до 5 календарних днів включно у розмірі 1000,00 гривень одноразово за кожен випадок прострочення, та, понад 5 днів - штраф у розмірі 500,00 гривень за кожний день прострочення. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору, сторонами було узгоджено графік погашення кредиту, у якому визначено щомісячні дати платежу, суми платежу за розрахунковий період, щомісячний розмір погашення суми кредиту, щомісячний розмір процентів за користування кредитом (а.с.20- на звороті). Згідно платіжного доручення №622 від 06.12.2021 року кредитором було перераховано на банківський рахунок позичальника кошти у розмірі 213 750,00 гривень (а.с.22). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 03.12.2021 [PERSON] є власником транспортного засобу «TOYOTA FORTUNER», реєстраційний державний [NUMBER] (а.с.23). З метою забезпечення виконання Кредитного договору №149 від 06.12.2021, між ТОВ «Лакі Кредит» та [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу, який було нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоміною О.А. та зареєстровано в реєстрі №4263, за умовами якого, предметом застави є рухоме майно - транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «FORTUNER», загальний легковий, об`єм двигуна 2694, колір чорний, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний [NUMBER] (а.с.24-31). З пункту 2.2 договору застави вбачається, що за домовленість сторін на момент укладення договору вартість предмету застави становить 285 000,00 гривень. Пунктом 5.1 договору застави передбачено, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця у передбачених договором випадках, зокрема і у разі неналежного виконання основного зобов`язання. Інформація щодо обтяження рухомого майна - транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «FORTUNER», загальний легковий, об`єм двигуна 2694, колір чорний, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний [NUMBER] , міститься у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №76703514, виданого 06.12.2021 приватним нотаріусом Фоміна О.А., а також у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про факт звернення стягнення на предмет застави (а.с.32-34). Згідно акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 - 20.07.2023 між ТОВ «Лакі Кредит» і [PERSON] за Кредитним договором №149 від 06.12.2021 за даними ТОВ «Лакі Кредит» відповідач частково сплатив 42139,58 гривень, які були зараховані в рахунок погашення заборгованості (а.с.35). Відповідачу на його електронну пошту [INFO] , 09.06.2024 позивачем було направлено вимогу кредитора за Кредитним договором (про дострокове повернення кредиту та процентів за користування), та повідомлення про реєстрацію в ДРОРМ інформації про факт звернення стягнення на предмет застави. Із змісту вимоги-повідомлення убачається, що за Кредитним договором обліковується непогашеною прострочена заборгованість, більше ніж за один календарний місяць, прострочення із оплати чергових платежів. [PERSON] повідомлено про необхідність достроково повернути суму всього Кредиту у розмірі 344708,34 грн протягом тридцяти днів від пред`явлення позикодавцем даної вимоги, шляхом проведення відповідного платежу на поточний рахунок Кредитодавця, а також його повідомлено про початок процедури звернення стягнення на предмет застави за цим Договором (а.с.36-40). Однак, відповідач, всупереч умовам Договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть, після спливу строку, встановленого позивачем у вимозі. У судовому засіданні, відповідач не заперечував факт отримання ним вимоги позивача, зазначивши, що намагався мирно врегулювати спір, проте вважає, що умови, запропоновані ТОВ «Лакі-Кредит», погіршували його матеріальне становище. Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині договору кредиту та застави, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (пункти 3, 6 частини першої статті 3 ЦК України. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За змістом статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Враховуючи загальні умов укладеного між сторонами спору Кредитного договору №149 від 06.12.2021, сторонами досягнуто домовленість про істотні умови договору даного виду. Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, уклавши Кредитний договір №149 від 06.12.2021, позивач вступив в договірні відносини з відповідачем. У вказаному договорі сторони визначили права та взяли на себе певні обов`язки, визначені у договорі, зокрема із зазначенням терміну виконання зобов`язань. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на викладене вище, зважаючи на те, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо розміру заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу з відповідача у загальному розмірі 353020,84 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави, суд зазначає таке. Згідно зі статтею 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно зі статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно частини третьої статті 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. З урахуванням того, що відповідач порушив умови кредитного договору, вимогу про дострокове повернення кредитних коштів не задовольнив, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави вразі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (частина шоста статті 20 Закону України «Про заставу»). Частиною першою статті 19 вказаного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У вимозі-повідомленні про дострокове повернення кредиту, що надсилалась відповідачу та ним була отримана, позивач попереджував відповідача про те, що у випадку неповернення суми кредиту та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів, товариство буде змушено вдатись до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості за рахунок звернення стягнення на автомобіль. Отже, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання зі сплати заборгованості за договором кредиту, то у позивача, який на виконання статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» перед зверненням до суду з даним позовом зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та підтвердив відсутність інших обтяжувачів, виникло право звернення стягнення на спірний автомобіль в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені у позовній заяві, та наявність порушень відповідачем зобов`язань у виконанні кредитного договору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи усну заяву, заявлену представником позивача у судовому засіданні про залишення за позивачем витрат на правову допомогу, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду у розмірі 9570,31 грн.

Outcome: approved