Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Кок Юлія Іванівна, третя особа: орган опіки та піклування ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дітей. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 09 березня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований ВК Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, та було видано Свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] від 09.03.2002 року, зроблений відповідний актовий запис. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя, сім`ю та виховання дітей. Окрім того, тривалий час позивач та відповідач проживають за різними адресами та знаходяться в процесі розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач з метою визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із матір`ю, звернулася із заявою про визначення місця проживання дітей до Органу опіки та піклування ВК Томаківської селищної ради, по фактичному місцю проживання дітей. Так, 12.12.2023 року позивачка отримала Рішення ВК Томаківської селищної ради про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У даному рішенні зазначено наступне: «Визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , враховуючи думку дітей разом з батьком за адресою: [ADDRESS] ». Позивач категорично не згодна з такою позицією ВК Томаківської селищної ради, оскільки хоче проживати з власними дітьми, так, як у них з народження зав`язався сильний психологічний контакт, прив`язаність один до одного, вони проводять багато вільного часу разом і дійсно позивач може забезпечити дитині гідне дитинство. На даний час між позивачем та відповідачем існує неврегульований спір стосовно того, з ким саме повинні проживати діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Виникають регулярні суперечки та недомовленості стосовно вище зазначеного питання. Таким чином, на даний час існує гостра необхідність стосовно визначення місця проживання дітей, який в добровільному досудовому порядку, вирішити неможливо. Позивач вважає за доцільне, щоб даний спір був врегульований судом. Крім того позивачка вказує, що як мати, вона повністю усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про своїх дітей, готова взяти на себе обов`язок та відповідальність самостійного їх утримання і виховання, створених для них належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Також відповідач постійно здійснює вплив на дітей та перешкоджає вільного спілкування з дітьми. Саме така поведінка відповідача шкодить психічному здоров`ю дітей, так якою постійно здійснюється негативний психічний вплив на дітей. Позивачка також вказує, що важливою обставиною є те, що проживання з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , є більш безпечним місцем проживання на даний час, а ніж місце проживання батька, так, як Дніпропетровська область є більш небезпечною для проживання в зв`язку з більш активним розгортанням бойових дій на даній території. І тому, з метою врегулювання спору між позивачкою та відповідачем, щодо визначення місця проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , позивачка просить суд визначити місце їх проживання з нею. В судове засідання позивачка не з`явилася. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог, т.я. вихованням дітей займається він. В цьому йому допомагає його мати та цивільна дружина. Він та його мати мають постійне місце роботи. Діти не бажають проживати із матір`ю. Молодша дитина має тяжку хворобу, яка вимагає постійного лікування та контролю. Відповідач також пояснив, що старша донька - є повнолітньою особою, середня дитина - є неповнолітньою особою, молодша дитина - є малолітньою дитиною. Діти не бажають проживати з позивачкою. Іноді, коли позивачка телефонує по мобільному зв`язку, діти не бажають з нею спілкуватися. Представник відповідача - адвокат Кок Ю.І. також просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, т.я. проживання дітей разом із відповідачем буде відповідати цілком та повністю інтересам дітей. Представник також звертає увагу суду, що старша дитина - є повнолітньою особою. Представник третьої особи - органу опіки та піклування ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області Бірзул Т.В. також просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при відвідуванні родини відповідача за місцем проживання, було встановлено, що діти проживають в гарних умовах. Між членами родини склалися дружні стосунки. Відповідач має постійне офіційне місце роботи та постійний заробіток. За місцем роботи та місцем проживання батько має позитивну характеристику. В ході бесіди з неповнолітнім сином та малолітнім сином з`ясовано, що діти не мають бажання проживати разом із матір`ю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухав думку відповідача, його представника, думку представника третьої особи, показання свідків, вивчивши, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом були встановлені наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] громадянин [PERSON] , [INFO] , та громадянка [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 09 березня 2002 року, який зареєстрований ВК Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 15. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянки [PERSON] , [INFO] , батьками є наступні особи: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ПОВТОРНО 12.09.2023 року Іршавським відділом реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис № 7 від 01.09.2005 року, зареєстрований ВК Володимирівської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянки [PERSON] , [INFO] , батьками є наступні особи: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ПОВТОРНО 12.09.2023 року Іршавським відділом реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис № 15 від 14.12.2007 року, зареєстрований ВК Володимирівської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянки [PERSON] , [INFO] , батьками є наступні особи: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ПОВТОРНО 12.09.2023 року Іршавським відділом реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис № 4 від 22.02.2012 року, зареєстрований ВК Володимирівської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Згідно Витягу з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини при ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області від 12.12.2023 року прийнято рішення: рекомендувати ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області з метою захисту прав та інтересів дітей та враховуючи думку дітей - визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області № 287 від 12.12.2023 року визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , враховуючи думку дітей, разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов комісією служби у справах дітей Томаківської селищної ради Дніпропетровської області у складі: начальника ССД Бірзул Т.В., завідувача відділення соціальної роботи [PERSON] , поліцейського офіцера громади О.М. Бондаренка, від 22.04.2024 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою проживають наступні особи: батько - [PERSON] , [INFO] , співмешканка - [PERSON] , [INFO] , діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також інші родичі: баба- [PERSON] , [PERSON] , [INFO] - повнолітня дочка. Санітарний стан житла - задовільний. Загальний заробіток сім`ї - є заробітна плата батька. В родині склалися дружні стосунки, окрім трьох дітей гр-на [PERSON] в родині виховується ще двоє дітей гр-ки [PERSON] , між дітьми склалися добрі відносини. Громадянин [PERSON] офіційно працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Співмешканка громадянка [PERSON] - є домогосподаркою. Діти не виявили бажання проживати з матір`ю. В родині громадянина [PERSON] створено належні умови для проживання та виховання дітей. З бесіди з неповнолітніми дітьми з`ясовано їх думку, вони не виявили бажання проживати з матір`ю. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень. Так, згідно рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2023 року шлюб між громадянином [PERSON] , [INFO] , та громадянкою [PERSON] , [INFO] , - розірвано. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою відповідача. Позивачку вона бачила дуже давно, т.я. вона виїхала за межі України та залишила дітей на батька та його матір. Вихованням дітей займається батько, піклується про них, збирає до школи, займається лікуванням. Відповідач - є порядною людиною, шкідливих звичок не має, має виключно позитивну характеристику, серед мешканців села має заслужений авторитет. Свідок вважає, що для дітей буде краще проживати саме з батьком. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою відповідача. Свідок бачила позивачку більш року тому. Діти відповідача знаходяться в дружних стосунках з донькою свідка. Свідок також пояснила, що вихованням дітей займається відповідач, т.я. позивачка постійно чимось зайнята та з дітьми не проживає. Відповідач має цивільну дружину, яка добре відноситься до дітей відповідача, не ображає їх, а допомагає відповідачу та його матері виховувати дітей. В свою чергу діти також добре відносяться до цивільної дружини батька. Свідок вважає, що дітей необхідно залишити з батьком, оскільки тільки він має можливість надати їм належне виховання та виховати гідними громадянами держави України. Таким чином, враховуючи встановленні судом обставини та вимоги діючого законодавства, суд приходить висновку про необхідність відмови позивачу у позовних вимогах відносно визначення місця проживання громадянки [PERSON] , [INFO] , яка на час звернення до суду з позовом - є вже повнолітньою особою. Крім того, вирішуючи питання відносно визначення місця проживання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , суд також вважає необхідним в задоволені вимог відмовити, т.я. неповнолітня дитина не виявила бажання проживати разом із матір`ю. Крім того, відносно питання визначення місця проживання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , суд приходить обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог громадянки [PERSON] , оскільки, враховуючи ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стать дитини, думку дитини відносно даного питання, проживання малолітньої дитини разом із матір`ю буде суперечить інтересам дитини, а також те, що в даному випадку позивач не надала доказів того, що визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком - буде суперечити інтересам дитини. Суд критично відноситься до обґрунтування позовних вимог громадянки [PERSON] відносно того, що у її дітей з народження зав`язався сильний психологічний контакт, прив`язаність один до одного, вони проводять багато вільного часу разом, оскільки відсутність знаходження матері разом з дітьми та відсутність на протязі тривалого часу особистого спілкування з дітьми, не можуть свідчити про сильний психологічний контакт, прив`язаність один до одного та проведення багато вільного часу разом. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дітей - слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати по справі суд вважає необхідним залишити за позивачкою.

Outcome: dismissed