Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01.02.2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в обґрунтування якого вказала, що 30 листопада 2023 року об 12:41 год. та 12:42 год. Акціонерним товариством «ОТП Банк» було виконано дві платіжні операції зі списання з відкритого Банком на ім`я [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] грошових коштів в загальній сумі 95 011,00 грн., а саме: - за платіжною інструкцією № 301328535 1,00 грн.; - за платіжною інструкцією № 301328821 95 010,00 грн. Призначенням платежу за обома оспорюваними транзакціями у платіжних інструкціях зазначено «переказ між картками». Одержувачем коштів в першому випадку вказаний дехто [PERSON] , в другому випадку одержувач не зазначений. Крім того, 30 листопада 2023 року, в період з 12:37 год. по 12:41 год. відповідачем було виконано ще чотири не акцептовані Позивачкою операції між її власними рахунками, а саме, Картковим рахунком і Депозитним рахунком [NUMBER] , в результаті яких з депозитного рахунку Позивачки на її Картковий рахунок було переведено і згодом списано за оспорюваними транзакціями всі кошти, що зберігалися на депозитному рахунку Позивачки, а саме, 88 900,00 грн. Позивачка засвідчує, що нею: - не втрачалася картка; - не допускався доступ сторонніх осіб до мобільного телефону, що був підписаний на PUSH-повідомлення; - не повідомлялися стороннім особам дані картки, зокрема, пін-код, CVV-код тощо; - не надавалися нікому логін, статичний пароль та інші відомості, пов`язані із доступом до Інтернет-банкінгу та/або мобільного додатку; - не встановлювалися ліміти на переказ коштів на іншу картку в розмірі, який дозволив би виконати одноразовий переказ в сумі 95 010,00 грн; - не вводилися і не передавалися нікому динамічні паролі, що надсилалися Банком на фінансовий номер телефону для підтвердження (акцепту) оспорюваних транзакцій. 30 листопада 2023 року о 12-29 год. позивачкою з метою (як вона вважала) перевипуску картки, строк дії якої закінчувався, було виконано пересилання на запит, отриманий у месенджері Viber від абонента під назвою «OTP Bank» із наступним текстом: «Надіслали вам смс з посиланням. Скопіюйте його відповідним листом. Чекаємо смс з посиланням» - sms-повідомлення недуже зрозумілого змісту, яке одночасно із запитом у Viber поступило Позивачці на фінансовий номер мобільного телефону. Незважаючи на те, що вказане повідомлення не стосувалося підтвердження будь-яких фінансових операцій, вже за кілька хвилин після цього позивачка почала отримувати від Банку серію sms-повідомлень про здійснення переказів коштів на її картковий рахунок з її ж депозитного рахунку та в зворотньому напрямку, а ще за кілька секунд - запити на підтвердження платежів із динамічними паролями з шести цифр. [PERSON] припинила розмову з шахраєм, спробувала заблокувати картку, але у неї це не вийшло. По телефону оператор їй не допоміг, тому вона приїхала до відділення банку, де її звернення про незаконне списання коштів було зареєстровано, була заблокована картка. Крім того, платежі були проведені із перевищенням встановленого ліміту на транзакції. За таких обставин, здійснивши переказ з картки на картку в сумі 95 010,00 грн, банк грубо порушив власні правила, обмеження і гарантії, що ним же встановлені і проголошені та на наявність яких клієнт має всі підстави розраховувати, в тому числі з точки зору гарантії захисту своїх коштів. Позивач вважає, що транзакції, проведені банком, є неакцептованими платіжними операціями, тому [PERSON] вважає правомірною вимогу про повернення списаних з її рахунку коштів саме до Банку, а не до шахраїв. Просить суд: - стягнути з Акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь [PERSON] кошти, списані з рахунку внаслідок виконання неакцептованих платіжних операцій, в сумі 95\~011 грн. Позивач подала заяву, в якій просила суд задовольнити позовну заяву. Заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач був повідомлений про судове засідання, відзив на позовну заяву не подав, будь-які заяви або клопотання від нього до суду не надходило. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 05.02.2024 року суддя відкрив у справі спрощене позовну провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «ОТП БАНК», підписала заяву-анкету про надання банківських послуг від 15.01.2021 року. Згідно виписки з карткового рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , [INFO] з карткового рахунку [PERSON] були виконані платіжні операції в загальній сумі 95 011,00 грн., а саме: - за платіжною інструкцією № 301328535 1,00 грн., призначення платежу переказ між картками, одержувач [PERSON] , картка одержувача [NUMBER] ; - за платіжною інструкцією № 301328821 95 010,00 грн., призначення платежу переказ між картками, картка одержувача [NUMBER] . На мобільний телефон [PERSON] 30.11.2023 року надійшли текстові повідомлення, пов`язані із входом у мобільний застосунок ОТП Банк, та переказом грошових коштів. 02.12.2023 року [PERSON] звернулась із письмовою заявою до АТ «ОТП БАНК», в якій повідомила, що вона нікому не повідомляла смс повідомлення, які надійшли від їй банку, не передавала свій ПІН-код, CVV код, тимчасові паролі. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з пунктом 2 розділу VI положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2014 року № 705 (далі Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з банківського рахунку [PERSON] , були здійснені транзакції без дозволу позивача на суму 95 011,00 грн. Позивач дані транзакції не виконувала, про що повідомила відповідача. Представник АТ «ОТП БАНК», отримавши позовну заяву [PERSON] жодних заперечень до суду не надіслав, доказів правомірності своїх дій суду не надав, так само і доказів того, що дії чи бездіяльність [PERSON] призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи, що позивач довела обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх вимог, а відповідач проти позовних вимог не заперечував, доводи позивача не спростував, суд прийшо до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати. При вирішенні питання про судові витрати, суд виходить із наступного. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, суд покладає судовий бір в сумі 968,96 грн. на відповідача.

Outcome: approved