Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

05.03.2024 [PERSON] через свого представника адвоката Гурника В.О., звернулася в суд з позовом до [PERSON] третя особа, на стороні позивача Кременецький відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2020 по 01.05.2022 в розмірі 27\~532,72 грн гривень. Позов мотивовано тим, що судовим наказом Кременецького районного суду від 26.04.2023\~(справа № 601/152/23) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 січня 2023\~року і до досягнення дитиною повноліття. З 23 червня\~2023\~року відкрито виконавче провадження у Кременецькому відділі ДВС. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.02.2024 вбачається, що з дня відкриття виконавчого провадження [PERSON] не сплачує аліменти, сукупний розмір заборгованості становить\~27\~532,72\~грн. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 07.03.2024\~сторонам надіслано по місцю реєстрації. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. Представник позивачки адвокат Гурник В.О в судовому позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суду невідомо, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва виданого Відділом Реєстрації актів громадянського стану Дуранго (Іспанія) №А0513797/19 від 12.11.2019. Сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO] . Згідно судового наказу №601/152/23 вирішено стягувати з [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрованого за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~на користь [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ,\~аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 січня\~2023\~року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого державним виконавцем Крменецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кулиною Галиною Іванівною від 15.02.2024 по ВП №\~72092910, станом на 01.02.2024\~борг [PERSON] по сплаті аліментів становить\~27\~532,72\~грн. Як вказано в частині третій\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження"\~визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3\~ст. 71 цього Закону\~розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому\~СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого\~СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1\~ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження"\~(ч. 4\~ст. 71 цього Закону). У ч. 8\~ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження"\~зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14\~ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14\~ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~ст. 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1\~ст. 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року №333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня\~2018\~року №646/165/16-ц, від 19 вересня\~2018\~року у справі №695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі №239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі №372/264/15-ц). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада\~2021\~року в справі №569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня\~2018\~року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03 квітня\~2019\~року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18)». Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1\~статті 196 СК України\~якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Суд, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19 січня\~2022\~року у справі №711/679/21. Суд вважає, що несплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно судового наказу в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, мала місце з вини [PERSON] , тому суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні передбачені ч.1 ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача. Розрахунок неустойки (пені), проведений представником позивача, суд вважає правильними та обґрунтованими та враховуючи вимоги частини першої\~статті 196 СК України, зокрема те, що сума стягнення неустойки (пені) не може бути більшою ніж 100 відсотків від суми заборгованості. Отже, суд приходить до висновку, що сума нарахованої пені відповідачу з січня\~2023\~року по січень\~2024\~року становить\~27\~532,72\~грн. Таким чином, суд проаналізувавши та оцінивши докази надані сторонами вважає, що позов [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Гурник В.О. до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1\~ст.133 ЦПК України). Пунктом 1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України). Судом встановлено, що заявником було дотримано вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано як відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів, так і докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом встановленого строку. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення\~справи. Заявник надав суду наступні докази на підтвердження розміру судових витрат: розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу; договір про надання правової допомоги від 05.02.2024 та платіжне доручення про сплату гонорару від 05.02.2024 на суму 9000 грн. Із долучених письмових доказів вбачається наступне. 05 лютого\~2024\~року між адвокатом Гурником В.О. та клієнтом [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги, згідно якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу та представляти інтереси клієнта в суді (п.1.3,1.4 договору). Згідно п.2 договору вартість наданої правової допомоги становить 9000 грн.. Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу загальна вартість виконаних послуг становить 9000 грн., зокрема, надання консультації та формування правової позиції 1 год.\~ 500 грн., пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах 2 год. 1000грн., складання позовної заяви у вартість якої входить написання відповіді на відзив, а також інших заяв та клопотань по справі 6 год. 3\~000 грн., збір доказів по справі 1 год. 500 грн., розрахунок неустойки (пені) по сплаті аліментів 1 год. 500 грн., представництво інтересів клієнта в суді 3\~000 грн., оформлення додатків до позовної заяви 1 год. 500 грн. Згідно платіжного доручення від 05.02.2024 представнику [PERSON] було перераховано від [PERSON] суму гонорара в розмірі 9000 грн. Відповідно до ч.ч.2,3\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, за умовами ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати на правову допомогу, в розмірі 9000 грн. Окрім того, у відповідності з ст. 141 ЦПК України суд покладає оплату судового збору у розмірі 3028 грн., на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved