Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

21 листопада 2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Танцюру Олену Анатоліївну звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] громадянин Палестинської території, однак постійно проживає на території України за зареєстрованим місцем проживання. У 2017 році позивач, знаходячись в Україні познайомився з [PERSON] , з якою у позивача були тривалий час близькі стосунки, в результаті яких відповідачка народила від позивача спільну дитину - [PERSON] - [INFO] . Крім того, деякий час позивач разом з відповідачкою за місцем її офіційної реєстрації та її постійного проживання, вони вели спільне господарство разом, відпочивали разом, позивач приймав безпосередню участь у вихованні дитини, турбувався про дитину, про що свідчать надані фотографії. Позивач та відповідач ніколи не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач зареєструвала народження їх спільної дитини без участі позивача, добровільно внести відомості про позивача як батька відповідач відмовилась. Позивач намагається приймати участь у вихованні їх спільної дитини. Також, позивач до моменту категоричної і кінцевої відмови відповідачки внести про нього як батька відомості у свідоцтво про народження дитини, фінансово утримував відповідачку ті їх спільного сина. Позивач звертається з позовом до суду з тих підстав, що бажає нести повну моральну та матеріальну відповідальність за виховання [PERSON] , [INFO] - як батько. Враховуючи вказані дії відповідачки, позивач вважає, що відповідачка по-перше, порушує права їх спільної дитини на батьківське виховання та турботу зі сторони батька, на існування повноцінної сім`ї, тобто відповідачка діє не в інтересах дитини, по друге, відповідачка порушує цивільні та конституційні права позивача, адже відповідач бажає приймати участь у вихованні і утриманні дитини як батько. Просить суд визнати громадянина Палестинської території [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код - [NUMBER] . батьком [PERSON] , який народився [INFO] у смт. Велика Михайлівка, Одеської області. Зобов`язати Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , записавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , громадянина Палестинської території та записати по батькові [PERSON] , як [PERSON] , видавши нове свідоцтво про народження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надійшло клопотання, згідно якого представник позивача просить суд судовий розгляд провести у відсутність позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшло клопотання, згідно якого відповідач просить суд провести судовий розгляд у її відсутність, позов визнає, та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 07 червня 2019 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно медичного свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] народила [INFO] в пологовому відділенні Великомихайлівського району, смт. Велика Михайлівка хлопчика, мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Згідно копії актового запису про народження №101 від 07.06.2019 року, складеного Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відносно [PERSON] , встановлено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Позивач у справі [PERSON] є громадянином Палестинської території, відповідач [PERSON] - громадянкою України, що підтверджується копіями паспортів сторін. Приватно - правові відносини, що склалися між сторонами, є відносинами з іноземним елементом, а тому регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право". Згідно зі ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право», встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. [PERSON] , [INFO] народжений на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно із п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу судових витрат. Разом з тим, виходячи із принципу диспозитивності, беручи до уваги те, що позивач не заявляв вимог щодо розподілу судових витрат, судом це питання не вирішується. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 125, 128 СК України та

Outcome: approved