Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

31.01.2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого, відкрилася спадщина, в тому числі, на частину житлового будинку [ADDRESS] та на присадибну земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер: 3211200000:02:002:0199 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1480 га кадастровий номер: 3211200000:04:001:0012. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина спадкодавця - позивач по справі та діти спадкодавця від першого шлюбу - відповідачі по справі. Всі спадкоємці за законом першої черги спадкування прийняли спадщину через своєчасне подання відповідних заяв до нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та присадибну земельну ділянку нотаріусом позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. На підставі зазначеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0600 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3211200000:04:001:0012 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 04.03.2024 року надійшла спадкова справа № 18/2022 від Першої фастівської державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача надала письмову заяву де позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила справу слухати у її відсутність та відсутність позивача. Відповідачі в судове засідання надали до суду письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про смерть, виданим Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 01.11.2021 року. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так, як є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 25.02.2011 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Також, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, дочка [PERSON] та син [PERSON] , які є відповідачами по справі. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач реалізовуючи своє право на спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі чого Ленченко Т.О. державний нотаріус Першої фастівської нотаріальної контори Київської області заведена спадкова справа № 18/2022 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів та документів, що підтверджують факт державної реєстрації права власності на вказане майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.12.2011 року, видане Виконавчим комітетом Фастівської міської ради власником житлового будинку [ADDRESS] зазначено [PERSON] . Згідно Витягу про державну реєстрацію прав КП КОР «Фастівське бюро технічної інвентаризації» № 32404411 від 09.12.2011 року, житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1200011682024 від 08.01.2024 кадастровий номер земельної ділянки: 3211200000:04:001:0012, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0600 га зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого Приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Сушановою Т.В., 10.11.2009 року, зареєстровано за № 3843. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved