Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Стверджує, що після смерті її матері він спадщину прийняв, однак, спадкодавець за життя не оформив свідоцтво про право власності на будинковолодіння. З цієї підстави приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] ,\~ [INFO] \~померла [INFO] \~в с.\~Вербка-Мурована\~Хмельницького (колишнього\~Ярмолинецького)\~району у\~віці 83\~роки,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть [NUMBER] \~від 19.08.2020\~р.. Позивач [PERSON] є її сином, та спадкоємцем за законом. Згідно із\~технічним паспортом,\~виготовленим 11.03.2024\~р.,\~будинковолодіння по\~ [ADDRESS] ,\~складається з\~житлового будинку літ. «А-1» 1989 року побудови загальною площею 67,2 кв.м., веранди літ. «а», сараю з гаражем літ. «Б», огорожі літ. 1-2. Позивач звертався до нотаріуса за оформленням спадкових прав щодо вказаного будинковолодіння, однак, листом приватного нотаріуса від 13.03.2024 р. №38/02-31 йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спірне майно спадкодавця. Належність спірного\~майна до\~смерті спадкодавцю\~підтверджується матеріалами\~справи.\~Так,\~у відповідності\~до довідки\~Ярмолинецької селищної\~ради від\~04.02.2023\~р.\~№69\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~була власником\~житлового будинку\~по [ADDRESS] . Відповідно до довідки-характеристики, спірне майно було побудоване до 01.07.2004 р.. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачу 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved