Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

06.02.2024 АТ «Сенс Банк», в особі представника адвоката Мужик Н.Т., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.12.2020 АТ «Альфа Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631545442, за якою АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в порядку та на умовах передбачених договором. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак відповідач не виконує належним чином грошові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, у відповідача виник борг у загальному розмірі 177810,38 грн., розмір якого просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 07 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.12.2020 АТ «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631545442, за якою АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в порядку та на умовах передбачених договором. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 631545442 від 11.12.2020 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Відповідно до п. 1 кредитного договору, тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Найменування продукту «RED». Мета кредиту для особистих потреб. Згідно п. 3 кредитного договору, максимальна сума кредиту (кредитної лінії) складає 200000,00 грн. Сума доступного кредиту (кредитної лінії) на момент складання оферти 75000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 35,99% річних. Відповідно до п. 4 кредитного договору обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу визначається відповідно до умов додатку №4 до договору. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитом у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 177810,38 грн., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 70495,39 грн.; простроченого тіла кредиту у розмірі 89029,05 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 15853,56 грн.; овердрафту (несанкціонованої заборгованості) у розмірі 2432,38 грн. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ «Альфа-Банк» (зміна на АТ «Сенс Банк») та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти. Із виписки по особовому рахунку вбачається, що Банк виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість за кредитом. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідачем не надано будь-яких доказів у розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Позивач обґрунтував свої вимоги позовною заявою та матеріалами, які приєднав до позову. Відповідач не надала суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 177810,38 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем, відповідно до меморіальних ордерів № 32530891 від 17.11.2023 та № 188746172 від 25.01.2024, у розмірі 3\~028,00 гривень.

Outcome: approved