Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Заявник [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~постійного проживання\~ [PERSON] разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що її батько [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] разом з її дідом [PERSON] , який помер [INFO] . Батько заявника помер [INFO] у віці 52 років, не встигнувши подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини [PERSON] . Заявник повідомила, що прийняла спадщину свого батька, однак, не може отримати правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, оскільки той за життя не встиг оформити своїх спадкових прав. Ухвалою від 04.03.2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи в судове засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду. Також ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2024 року задоволено клопотання заявника, витребувано від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіної Катерини Миколаївни належним чином посвідчену копію спадкової справи № 392/2020 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] та відомості чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та витребувано її засвідчену копію, в разі заведення. В судове засідання\~23.04.2024 року\~заявник та заінтересована особа не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Спадкодавцеві квартира належала згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.02.2003 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П., за реєстровим №3-325. Право власності було зареєстроване в КП «БТІ» ОМР 17.02.2003р. за №322 стор. 155 кн. 11допк. \~ \~ \~ \~До придбання спадкової квартири [PERSON] та його син [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після придбання квартири [PERSON] , вони з сином переселилися нового житла та постійно там проживали до смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, [PERSON] зареєстрував своє проживання у придбаній ним квартирі, а [PERSON] залишився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини свого батька, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] його спадщину прийняла його донька [PERSON] , яка 09.06.2020 року звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про її прийняття, заведено спадкову справу №392/2020. \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіної К.М. від 23.08.2023 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом майна [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому, нотаріус посилається на те, що [PERSON] не оформив належним чином свої спадкові права після смерті [PERSON] та був зареєстрований з батьком за різними адресами. Факт спільного постійного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою від 05.09.2023 року вихідний №12/23, виданою головою ЖБК «Приморський-7», з якої вбачається, що [PERSON] з 2003 року й до смерті проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] . З ним з 2003 року, як член сім`ї, проживав та вів спільне господарство його син [PERSON] , [INFO] , який продовжив проживати у квартирі після смерті свого батька та жив у ній до своєї смерті до [INFO] . Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відомості про те, що [PERSON] заявляв про відмову від отримання спадщини батька - відсутні. Отже, для підтвердження прийняття [PERSON] спадщини має значення встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця за законом із батьком [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18. Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18), в якій викладена правова позиція з даного приводу, вбачається, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1\~ст. 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Ст.\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у Постанові від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), а також у Постанові від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Згідно\~ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до статей\~255,\~271 Цивільного Процесуального Кодексу України\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За приписами ч.7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved