Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

07 лютого 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 грудня 2010 між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 010/0056/82/0019135 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого, Банк відкрив відповідачці картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 2500 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути використану суму в строк до 14 грудня 2012 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36,9 %. 21 лютого 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] за взаємною згодою було укладено додаткову угоду до кредитного договору, в якій були частково змінені умови кредитного договору, а саме ліміт кредитування було збільшено до 5200 грн., встановлена процентна ставка 30 % та строк користування кредитними коштами становив до 21 лютого 2017 року. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі й до боржниці [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 29-11/2022 від 29 листопада 2022 року, у тому числі за кредитним договором № 010/0056/82/0019135 від 14 грудня 2010 року, який укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Враховуючи положення ст.ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги за кредитним договором 010/0056/82/0019135 від 14 грудня 2010 року. Загальний розмір заборгованості, станом на 09 січня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47350 грн. 70 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 21645 грн. 86 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 20161 грн. 58 коп.; нараховані у відповідності до ст. 625 ЦК України 3 % річних за користування грошовими коштами 1482 грн.; інфляційні збитки за користування грошовими коштами 4061 грн. 26 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором розмірі 47350 грн. 70 коп., 3028 грн. судового збору та 13000 грн. витрат на правову допомогу. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача розгляд справи просив проводити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, про що ним було зазначено в позовній заяві. Відповідачка, про причини своєї неявки не повідомила, до суду викликалася у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 14 грудня 2010 між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 010/0056/82/0019135, відповідно до умов якого, Банк відкрив відповідачці картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 2500 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути використану суму в строк до 14 грудня 2012 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36,9 % (а.с. 5-7). 21 лютого 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] за взаємною згодою було укладено додаткову угоду до кредитного договору, в якій були частково змінені умови кредитного договору, а саме ліміт кредитування було збільшено до 5200 грн., встановлена процентна ставка 30 % та строк користування кредитними коштами встановлено до 21 лютого 2017 року (а.с. 8-10). 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами в тому числі й до [PERSON] (а.с. 50-54). Відповідно до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 29-11/2022 від 29 листопада 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у т.ч. за кредитним договором № 010/0056/82/0019135 від 14 грудня 2010 року, що був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (а.с. 55-60). Загальний розмір заборгованості, станом на 09 січня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47350 грн. 70 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 21645 грн. 86 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 20161 грн. 58 коп.; нараховані, у відповідності до ст. 625 ЦК України, 3 % річних за користування грошовими коштами в сумі 1482 грн.; інфляційні збитки за користування грошовими коштами 4061 грн. 26 коп. (а.с. 48-49). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~зі ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі ст. 530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України у справі № 6-2129 цс16 від 19 жовтня 2016 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн., сплата яких підтверджується відповідною квитанцією від 24 січня 2024 року (а.с. 1) та 13000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу, що підтверджується копією договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 276 від 02 січня 2024 року, витягом з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року та платіжною інструкцією № 0406030000 від 10 січня 2024 року (зв.бік а.с. 71-76). На підставі викладеного,

Outcome: approved