Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

У березні 2024 заявник [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Окольчишина І.М. звернувся до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування заяви вказав, що він народився [INFO] , про що складено актовий запис 29.01.1963 року за № 4. У 2024 році у заявника виникла необхідність у отриманні нового паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оскільки термін дії попереднього паспорта громадянина України для виїзду за кордон сплив у 2007 році. Звернувшись до Первомайського відділу Державної міграційної служби у Миколаївській області, у видачі даного паспорту заявнику було відмовлено, оскільки при перевірці в базі даних Державного реєстру актів цивільного стану були виявлені розбіжності щодо дати народження, а саме в актовому записі про народження зазначено дату « [INFO] » та було усно порекомендовано звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін в даті у актовому записі про народження. З метою усунення даних помилок, він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було роз`яснено, що внесення змін до актового запису про народження не є можливим, оскільки підставою внесення змін до актового запису про народження дитини є наявні дані про народження дитини, надані закладом охорони здоров`я де народилась дитина, але термін зберігання такої документації 25 років, з огляду на це неможливо внести зміни до актового запису. Просить суд встановити факт неправильності в актовому записі про народження № 4 від 29 січня 1963 року та внести зміни до актового запису про народження № 4 від 29 січня 1963 року, складеному Виконкомом Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про державну реєстрацію народження [PERSON] , зазначивши:- дату народження [PERSON] , як « [INFO] » замість « [INFO] ». У судове засідання заявник не з`явився. Представник заявника подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити заяву в повному обсязі. У судове засідання представник Доманівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Фіксування судового засідання не здійснювалось.Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження, [INFO] в с. Царедарівка Доманівського району Миколаївської області народився [PERSON] (а.с5). Надалі заявник отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] в якому визначена дата народження [PERSON] [INFO] , а також був присвоєний РНОКПП [NUMBER] , про що внесений відповідний запис до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (а.с.4). Крім того, з атестату про середню освіту серії [NUMBER] , закордонного паспорта, посвідчення водія серії, державний реєстраційний номер [NUMBER] та пенсійного посвідчення вбачається, що дата народження [PERSON] скрізь вказана [INFO]. При зверненні заявника для отримання закордонного паспорта до Первомайського відділу Державної міграційної служби у Миколаївській області, у видачі даного паспорту йому було відмовлено, оскільки при перевірці в базі даних Державного реєстру актів цивільного стану були виявлені розбіжності щодо дати народження, а саме в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію дата народження [PERSON] вказано [INFO] тобо встановлено факт невідіповідності дати народження заявника. Аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що при внесенні відомостей в актовий запис про народження [PERSON] , у ньому було допущено описку при написанні його дати народження. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За змістом пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правил), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, в тому числі про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, неправильність в актовому записі цивільного стану може бути встановлено рішенням суду. Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7 Правил). Отже, єдиним шляхом встановлення даного факту, є встановлення факту неправильності актового запису про народження у судовому порядку, та саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться зміни. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, можна зробити висновок, що помилкове зазначення дати народження заявника, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян порушує його права, ускладнює ідентифікацію його особи та належності йому усіх виданих документів, а факт неправильності в актовому записі прямо впливає на виникнення, зміну та припинення особистих та майнових прав заявника, в зв`язку з чим він і звернувся до суду. З наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та необхідності задоаолення заяви. На підставі викладеного, ст.ст. 42, 76 ЦК України,

Outcome: approved