Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,5927 га, розташовану в урочищі «Млаки», [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку та у витязі з Державного земельного кадастру містяться розбіжності стосовно кадастрового номера спірної земельної ділянки, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивачка просила суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкової справи № 14/2022. 01.04.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 14/2022, у разі її відкриття, та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, зокрема щодо [PERSON] , померлого [INFO] , останнє місце проживання якого було с. Надорожна Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 16.04.2024 року на адресу суду з Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області надійшла копія спадкової справи № 14/2022. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 808650 від 05.10.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001000925, виданого на підставі Рішення 16-ої сесії Надорожнянської сільської ради 5-го демократичного скликання від 21.01.2009 року, належало право власності на земельну ділянку площею 0,5927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Млаки», [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивачка [PERSON] та [PERSON] з 31.05.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 20). [INFO] [PERSON] (чоловік) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 37), а також постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Надорожнянського старостинського округу № 7 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 133 від 15.03.2024 року (а.с. 14). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 14/2022 від 12.04.2022 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (чоловік) (а.с. 36-49), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (чоловік), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з розбіжністю у кадастровому номері земельної ділянки, зазначеному в Державному акті на право власності на земельну ділянку та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 105/02-31 від 01.03.2024 року (а.с. 19). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Отже, [PERSON] (позивачка), будучи належним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] (чоловік), має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку. Проте, реалізувати це право [PERSON] (позивачка) не може, оскільки у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 808650, належного [PERSON] (чоловік), вказано кадастровий номер земельної ділянки 2625685301:05:006:0029, тоді як у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.10.2023 року та довідці уточненні з витягу про земельну ділянку від 19.10.2023 року вказано кадастровий номер цієї земельної ділянки 2625685301:05:006:1235 (а.с. 6, 8-13). Проте, з довідки Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області встановлено, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підставі вищевказаного державного акту виявлено дублювання кадастрового номеру, у зв`язку з чим змінено кадастровий номер цієї земельної ділянки та присвоєно їй новий кадастровий номер: 2625685301:05:006:1235 (а.с. 7). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивачка, яка є особою з інвалідністю І-ої групи (копія довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0727715, а.с. 22), у відповідності до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у встановленому законодавством розмірі, що з розрахунку від ціни позову становить не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України,

Outcome: approved