Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк», Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 20269415243 від 30 жовтня 2019 року в розмірі 76\~837,99 грн та 2\~684,00 грн судового збору. В обґрунтування поданого позову Банк покликається на те, що 30 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2026941524, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Розділ 2 Кредитного договору передбачає, що, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» (№ 2026941524 від 30 жовтня 2019 року), та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Відповідно до умов договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно із умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Розділ 2 Кредитного договору передбачає, що за користування кредитом АТ «ОТП БАНК» нараховує проценти у розмірі 5% в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по відповідних сумах кредиту виконав повністю. Згідно зі Звітом-рахунком відповідачем використано кредит в загальному розмірі 42 000,00 грн. [PERSON] виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 24 жовтня 2023 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак [PERSON] не виконав вимогу та не вніс кошти на погашення заборгованості. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за картковим рахунком за Кредитним договором № 2026941524 від 30 жовтня 2019 року становить 76\~837,99 грн, яку позивач просить стягнути у судовому порядку, з яких: заборгованість по тілу 42 000,00 грн; - заборгованість по відсотках 34\~837,99 грн; - пеня 00,00 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, Банк просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 01 січня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/25471/23 та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 29 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача АТ «ОТП Банк» не з`явився, у прохальній частині позову просив судові засідання проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав суду. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 30 жовтня 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] (Позичальник, Клієнт) було укладено кредитний договір № 2026941524 (далі - Договір). Згідно п. 1.1, 1.2 розділу 1 цього Договору Банк надав кредит у розмірі 51 200,00 грн, а саме 50 000,00 грн на споживчі цілі, 1 200,00 грн на придбання послуг зі страхування у продавця «Страхування» від нещасного випадку», дата остаточного повернення Кредиту - 30 жовтня 2022 року. Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовувались Фіксована процентна ставка у розмірі 18% річних. Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Договору, повернення кредиту, сплата процентів та інших платежів, відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів, згідно з графіком платежів (додаток № 1 до кредитного договору). Відповідно до розділу 2 Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява - анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати платіжний засіб № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Договору, розмір процентної ставки становить 5 відсотків в місяць. Відповідач був ознайомлений з графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту, додатком № 1 до Договору та паспортом споживчого кредиту з додатком № 1 до паспорта споживчого кредиту, орієнтовним графіком платежів, про що поставив власноручний підпис. 29 жовтня 2019 року [PERSON] було підписано Анкету - заяву на отримання кредиту/опитувальний лист. 30 жовтня 2019 року [PERSON] підписав заяву приєднання (Акцепт) № 25/02/2026941524 від 30 жовтня 2019 року до оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя. Отримання [PERSON] кредиту в сумі 50 000,00 грн підтверджується заявою на видачу готівки № Е00Т026D4L від 30 жовтня 2019 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 10 жовтня 2023 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 837,99 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по рахунку. АТ «ОТП Банк» зареєстроване як юридична особа, має статут. 19 жовтня 2023 року Банк направив позичальнику [PERSON] вимогу за вих. № 12853018 про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно цієї вимоги АТ «ОТП Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі за кредитним договором, яка була залишена відповідачем без задоволення. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційнотелекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судовим розглядом було встановлено, що укладений між сторонами Договір є чинним і підлягає до виконання його сторонами. [PERSON] , під час укладення Договору, ознайомився з його умовами в цілому. Таким чином, відповідачу Банком була надана уся інформація, що надається кредитодавцем споживачу, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки, кредитний договір був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд доходить до висновку, що останній погодився з його умовами, визнав умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб невід`ємною складовою кредитного договору № 2026941524 від 30 жовтня 2019 року та частково виконував їх, що вбачається із внесенням коштів на погашення заборгованості за кредитним договором. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надана позивачем розрахунок заборгованості (що за своїм змістом є випискою з рахунку, оскільки в документі зазначено рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER] від 30 жовтня 2019 року) та звіт рахунок за період з 31 жовтня 2019 року по 10 жовтня 2023 року за рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, у повному обсязі підтверджують обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту та не спростовані будь-яким розрахунком відповідача. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2026941524 від 30 жовтня 2019 року належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, а відтак виникла заборгованість в розмірі 76\~837,99 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк». Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2\~684,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved