Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 29.08.2023 збільшила позовні вимоги, додатково просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] між нею та\~відповідачемукладено шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що син [PERSON] , [INFO] постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належним чином батьківський обов`язок не виконує матеріальну допомогу на утримання сина не надає, не бере участі у вихованні дитини, постійно проживає та працює за кордоном, має регулярний дохід, стягнення по виконавчим документам з нього не провадяться, отже він спроможний сплачувати належні аліменти на дитину. Крім того, вона як дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2023 р. позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів -залишено без руху. Ухвалою суду\~від 29.08.2023\~р.\~ роз`єднано\~вимоги \~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виділено в самостійні провадження. Ухвалою суду від 29.08.2023 р. позовну заяву про стягнення аліментівприйнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги позивач підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача,\~суд постановив\~здійснювати заочний розгляд справи. Суд,\~розглянувши заяву\~ позивача про розгляд справи у відсутність позивача, постановив: розглядати справу у відсутність позивача. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження від 06.01.2021 серії [NUMBER] , видане Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса). Батьками зазначені позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію за місцем проживання для взяття на облік від 15.12.2022 м.Нюрнберг, що перекладена з німецької на українську мову, завірена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Паведьонковою І.І. позивач разом з неповнолітньою дитиною проживають (взяті на облік) за однією адресою: [ADDRESS] . V. Оцінка Суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі\~за вибором того з батьків\~або інших законних представників дитини,\~разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових кошті, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 цього Кодексу\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч. 2 ст. 75 СК України). Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою.\~За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч. ч. 1, 2 ст. 77 СК України). Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.\~Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України). Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , як батьки, у рівній мірі несуть відповідальність за матеріальне забезпечення своєї неповнолітньої дитини і саме вони зобов`язані забезпечити йому рівень життя необхідний для достатнього розвитку. З урахуванням всіх обставин справи,\~обсягу заявлених позовних вимог,\~встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, гарантованого мінімального розміру стягуваних аліментів, матеріального стану сторін, доведеного згідно матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку\~до досягнення ним повноліття, що повністю узгоджується з вищенаведеними нормами Сімейного кодексу України і не буде непомірним тягарем для відповідача. З урахуванням викладених вище обставин, відсутності відомостей щодо неможливості відповідачем забезпечувати утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, таких як непрацездатність або інші обставини, які унеможливлюють забезпечення мінімальних потреб позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання позивача \~у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною трьох років . У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог\~ст. 191 СК України\~та ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на утримання дитини слід стягувати від дня пред`явлення позову - 26.06.2023, на утримання позивача з дня пред`явлення вимоги про її утримання - 29.08.2023. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до п.1.2 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір за подачу позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік"\~встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн. З урахуванням того, що позивачкою заявлено 2 вимоги немайнового характеру, та враховуючи, що позов подано через підсистему «Електронний суд», судовий збір становить 2*858,88 грн. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач при зверненні до суду з вказаною позовною заявою була звільнена від сплати судового збору, звернулась через підсистему «Електронний суд», тому судовий збір в розмірі 2*858,88 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved