Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області, орган опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 28.04.2017 року було розірваний. Після розірвання шлюбу позивачем змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В шлюбі з відповідачем в них [INFO] народились діти: донька [PERSON] та син [PERSON] . За час спільного проживання між ними виникали непорозуміння та сварки, внаслідок чого реєстрація народження дітей була проведена позивачем самостійно. Після народження дітей відповідач через незначний час залишив позивачку з дітьми. Відповідач не виконує батьківських обов`язків, не забезпечує їх матеріально, не піклується про них, не проявляє інтересу щодо їх вихованні, не цікавиться їх успіхами в навчанні. Зазначені обставини відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] , у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. 28.11.2023 року ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження по вищевказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. 26.02.2024 року ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області. Зобов`язано орган опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] . Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 25.03.2024 року продовжено органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області строк на подання письмового висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківський прав. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Раніше в судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити з обставин викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог ч. 11 статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представники третьої особи Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третьої особи органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надали висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 26.04.2024 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновків. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.05.2015 року, актовий запис № 06, виданого Виконавчим комітетом Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 21.05.2015 року та копією повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.05.2015 року, актовий запис № 07, виданого Виконавчим комітетом Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області 21.05.2015 року. (а.с. 8-9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.05.2023 року №00039636225 Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сахновщинського районного управління юстиції у Харківській області 26.11.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №66. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». (а.с. 14). Згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 28.04.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу змінено прізвище [PERSON] на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 26.04.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утриманні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, а саме 4200 грн., починаючи з 11.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 11). Згідно довідки від 12.04.2023 року №23-39/10/2016 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та до її складу сім`ї входять чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] , що підтверджується довідкою старости Огіївського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 05.05.2023 року №86. (а.с. 12-13). Відповідно до копії повторного свідоцтва про шлюбу від 09.05.2023 року серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] . Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб 21.08.2021 року, актовий запис №43. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». (а.с. 15). Згідно характеристики КЗ «Слобожанський ліцей» від 22.05.2023 року [PERSON] навчається в КЗ «Слобожанський ліцей» з 18.03.2022 року та позитивно характеризується. Мати та вітчим приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини. Біологічний батько ніколи не виходив на зв`язок з класним керівником та адміністрацією ліцею. Жодного разу не цікавився досягненнями дитини в навчанні та вихованні. (а.с. 16). Відповідно до характеристики КЗ «Слобожанський ліцей» від 22.05.2023 року [PERSON] навчається в КЗ «Слобожанський ліцей» з 18.03.2022 року та позитивно характеризується. Мати та вітчим приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини. Біологічний батько жодного разу не цікавився досягненнями дитини в навчанні та вихованні, на зв`язок з класним керівником не виходив. (а.с. 17). Згідно довідки КЗ «Сахновщинський заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) №1» від 24.05.2023 року №43/01-20 [PERSON] та [PERSON] з 02.09.2019 року по 24.05.2022 року були зараховані до складу вихованців КЗ «Сахновщинський заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) №1». За період перебуванні дітей в закладі дошкільної освіти дітьми постійно опікувалася мати [PERSON] . Батько [PERSON] у вихованні дітей участі не приймав, працівники закладу жодного разу його не бачили. (а.с. 18). Відповідно висновку органу опіки та піклування Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 23.10.2023 року №4784/021-17, орган опіки та піклування Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.31-32). Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 28.09.2023 року за період з травня 2016 року по серпень 2023 року складає 369600 грн. (а.с. 41-42). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області від 03.04.2024 року № 04-09/977, [PERSON] має малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Батько не приймає участі в житті дітей і їх вихованням не займається, не цікавиться їх успіхами у навчанні, ніколи не виходив на зв`язок з класним керівником та адміністрацією ліцею, не цікавиться їх станом здоров`я, матеріально не забезпечує. Останній раз бачив дітей в серпні 2015 року. Діти проживають з матір`ю в [ADDRESS] . При розмові з дітьми вони розповіли, що тата не пам`ятають, ніколи з ним не спілкувалися, він не телефонував жодного разу. Орган опіки та піклування Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Так у Постанові Верховного суду України від 26.04.2022 року справа № 520/8264/19, провадження № 61-19984 св 21, вказано що п. 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України . Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому як найкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом встановлено, що до і після розлучення батьків діти постійно проживають з матір`ю спочатку за адресою: [ADDRESS] , а в подальшому за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з дітьми не проживає, зв`язок з ними не підтримує та його місцезнаходження невідоме. Зазначені обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Кегичівського селищної ради Красноградського району Харківської області від 03.04.2024 року № 04-09/977. За таких обставин, суд приходить висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved