Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

11.10.2023 адвокат Кара Ю.М. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з вищезазначеним позовом, в якому просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , який народився в Україні в м. Запоріжжі; - внести зміни в актовий запис про народження дитини № 111 від 27 лютого 2018 року [PERSON] , складеного Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а саме: - виключити у записі № 111 від 27.02.2018 відомості про [PERSON] , як батька дитини; - внести зміни в актовий запис № 111 від 27.02.2018 та зазначити в графі «батько дитини» - [PERSON] , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження. Позовна заява мотивована тим, що позивач деякий час перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , в графі мати зазначена [PERSON] , в графі батько зазначений [PERSON] . Реєстрацію народження дитини [PERSON] здійснила самостійно, таким чином відомості про батька дитини зроблено відповідно до ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] померла, та після її смерті малолітній [PERSON] залишився проживати зі своєю бабусею - [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач дізнався, що дитина, яку народила [PERSON] є його сином. На час народження дитини він з [PERSON] проживали окремо, однак позивач періодично навідує сина за місцем його проживання з матір`ю та бабусею, приймає участь у його вихованні та утриманні, навідує дитину без будь-яких перешкод. Позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та враховуючи необхідність подальшої опіки над сином просить визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою судді від 18.10.2023 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою судді від 21.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Представник позивача адвокат Кара Ю.М. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] . Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] деякий час перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] в м. Запоріжжі Україна [PERSON] народила сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.02.2018 року, виданим Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 111. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , в графі мати зазначена [PERSON] , в графі батько зазначений [PERSON] . Народження дитини було зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (відомості про батька вказані зі слів матері). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2023 р., виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] малолітній [PERSON] залишився проживати зі своєю бабусею - [PERSON] . Розпорядженням Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 103 р від 24.03.2023 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] , [INFO] народженння опікуном над [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно приписів ч. ч. 2 - 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Так, Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-23/20833-БД від 07.02.2024 встановлено, що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Ймовірність підтвердження біологічної спорідненості складає 99,9999%. Таким чином батьківство практично доведено. Враховуючи підтвердження батьківства позивача молекулярно-генетичним аналізом ДНК, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що твердження позивача про те, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, які є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення позову про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Outcome: approved