Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У березні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.05.2015 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №871 Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. У позовній заяві зазначено, що в подальшому відносини з відповідачем погіршились і з вересня 2023 року вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, спільний сімейний бюджет у них відсутній у теперішній час вони мешкають окремо один від одного. Позивачем зазначено, що примирення з відповідачкою неможливе, а збереження шлюбу є недоцільним, суперечить його інтересам, просить слухати справу без його участі. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився про дату час та місце повідомлений належним чином, до суду 27.03.2024 надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Полупанової О.О. у якій вона зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлена належним чином, 27.03.2024 до суду надійшла заява у якій [PERSON] зазначила, що з позовом вона згодна, від написання відзиву вона відмовляється та просить проводити слухання справи без її присутності, позов задовольнити шлюб розірвати. Також у заяві вказано, що відповідачка строк на примирення не потребує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 871, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони не заперечували, що від шлюбу неповнолітніх дітей у них не має. Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки відповідачка фактично визнала позов, про що вказала безпосередньо в своїй заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідачка позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved