Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

В поданому до суду позові представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 110076 грн. 91 коп. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28.03.2018 року стягнуто на користь позивачки щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. 08.05.2018 року [PERSON] звернулася до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. 14.05.2018 року на підставі заяви [PERSON] державним виконавцем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 635/1010/18, виданого 04.05.2018 року Харківським районним судом Харківської області. Протягом 2018 року, першої половини 2019 року [PERSON] аліменти сплачувались, що свідчить про те, що відповідач знав про необхідність виконання аліментного зобов`язання та факт відкритого виконавчого провадження щодо нього. Проте, починаючи з червня 2019 року [PERSON] припинив сплачувати аліменти на утримання доньки. Перший платіж надійшов лише в квітні 2021 року, відповідач сплачував аліменти нерегулярно, періодично, зі значним пропущенням строку та в суттєво меншому розмірі, ніж встановлений за рішенням суду. В подальшому, відповідач практично припинив сплачувати аліменти та станом на момент звернення з даним позовом до суду [PERSON] свої зобов`язання по сплаті аліментів належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, розмір якої станом на 01.07.2023 року становить 110076 грн. 91 коп. На підставі розрахунку, здійсненого старшим державним виконавцем, з використанням формули обчислення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів розмір неустойки становить 822235 грн. 05 коп. Нормами чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 196 СК України, передбачена можливість стягнення пені у розмірі не більшому ніж 100 відсотків заборгованості. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягає стягненню пеня за несплату аліментів у розмірі 110076 грн 91 коп. Представник відповідача надала суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначила, що відповідач проти задоволенні позову заперечує в повному обсязі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі заяви позивачки 14.05.2018 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітньої доньки. На момент відкриття провадження відповідач був працевлаштований та працював до червня 2019 року. Після відкриття провадження державний виконавець направив виконавчий лист на адресу місця роботи - AT «Укртелеком» та стягнення аліментів здійснювалося за місцем роботи. Після червня 2019 року відповідач сплачував аліменти шляхом перерахування їх на особисту картку позивачки, що підтверджується розрахунком державного виконавця. Після звільнення з роботи в червні 2019 року відповідач звернувся до виконавчої служби та просив виконавця, який вів його провадження, пояснити, в якому розмірі відповідач має сплачувати аліменти, якщо не має місця роботи. Державний виконавець [PERSON] пояснив, що аліменти відповідач може перераховувати на банківську картку позивачки, а на адресу виконавчої служби [INFO] info [INFO] надавати фото платіжки для виконавчого провадження. Також зазначений виконавець вказав відповідачу, що аліменти треба сплачувати у розмірі 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що відповідач і здійснював. Відповідач сплачував відповідачці на картку кошти у розмірі 1700,00 грн. щомісяця, як йому рекомендував державний виконавець [PERSON] З початком повномасштабного вторгнення, а саме з лютого 2022 року сплачувати аліменти стало набагато складніше, так як дуже важко було знайти роботу, були перебої в роботі банків, відключення електроенергії, тощо. Влітку 2023 року, дізнавшись, що державний виконавець заблокував картковий рахунок відповідача, наклав на нього всі можливі обмеження (обмежив у праві на полювання, водіння авто, арешт квартири, арешт рахунків тощо) та штраф у розмірі 55038,45 грн., відповідач звернувся до державного виконавця, надав квитанції про сплату аліментів та просив здійснити розрахунок заборгованості. Станом на 02.09.2023 року був зроблений розрахунок та заборгованість складала 92323,83 грн. Однак, в подальшому, а саме 03.10.2023 року була подана нова заява про розрахунок заборгованості та надані всі платіжні доручення про сплату аліментів з червня 2019 року по липень 2023 року. З серпня 2023 року відповідач сплачує аліменти в повному обсязі. Суму боргу повністю погасив (15.09.2023 року - 3500,00 грн; 19 вересня 2023 року - 3200,00 грн; 20.09.2023 року - 3500,00 грн; 27.09.2023 року - 3200,00 грн; окремим платежем 55038,45 грн. Всього було сплачено на погашення заборгованості - 68438,45 грн. Від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що згідно долученого відповідачем розрахунку заборгованості від 29.08.2023 року, з урахуванням наданих ним квитанцій, розмір заборгованості станом на 01.08.2023 року складає 92 325, 83 грн. В розрахунку заборгованості від 29.08.2023 року наявні арифметичні помилки, а саме неправильно вирахований (занижений) розмір аліментів, що підлягає сплаті, виходячи із даних середньої заробітної плати по регіону у період серпень-вересень 2020 року та у період з березня 2021 по грудень 2021 року. Крім того, розмір середньої заробітної плати по регіону в серпні 2020 року складав 9877 грн, у вересні 2020 року - 10666 грн (у розрахунку вказано 9877 грн). Розмір середньої заробітної плати по регіону підтверджується відомостями, наданими Мінфіном. Беручи за основу розрахунок заборгованості від 29.08.2023 року, який є чинним та не оскаржений в судовому порядку, розмір заборгованості станом на 01.08.2023 року складає 92 325, 83 грн. Враховуючи, у відповідності до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України, різницю між сумою заборгованості та розміром штрафу, а також обмеження розміру пені не більше 100 відсотків заборгованості, розмір пені, що підлягає сплаті становить 37 287,38 грн (92325,83 - 55038,45). Часткова сплата боржником аліментів на погашення заборгованості лише після звернення до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) не спростовує факту прострочення виконання зобов`язання з утримання дитини протягом тривалого часу. На даний час, на рахунок стягувача шляхом 6-ти платежів перераховано аліменти на загальну суму лише 22 371,58 грн. Кошти у розмірі 55038 грн.45 коп. станом на даний час не були отримані стягувачем. Квитанція про сплату боржником розміру 55038 грн. 45 коп. одним платежем на погашення заборгованості державним виконавцем не була надана. Скріншот, наданий відповідачем, не є належним доказом оплати 55038 грн.45коп., оскільки не є квитанцією у розумінні законодавства. Відповідач не надав належних доказів, які б свідчили про те, що несплата аліментів в повному обсязі виникла з незалежних від нього причин. Докази звернення відповідача до державного виконавця [PERSON] та надання останнім роз`яснень щодо розміру сплати аліментів у сумі, нижчій за встановлену законом - відсутні. Неправильне нарахування розміру аліментів державним виконавцем, а саме у зв`язку із помилковим тлумаченням останнім норм статті 195 СК України при розрахунку щомісячної суми стягнення для платника аліментів, не встановлене. За таких умов, посилання відповідача на рекомендації державного виконавця щодо розміру аліментів є безпідставними та не спростовують вини відповідача. Просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 37287,38 грн. Згідно письмових пояснень представника відповідача від 16.11.2023 року, державному виконавцю були надані додаткові квитанції щодо сплати аліментів за жовтень 2019 року, за лютий 2020 року, за жовтень 2021 року, за травень 2022 року, за липень 2022 року, за серпень 2022 року, в зв`язку з чим була подана заява державному виконавцю про проведення перерахунку заборгованості. Крім того, державний виконавець направив вимогу до позивачки про визнання двох квитанцій на суму 3417 грн., а саме за жовтень 2019 року та лютий 2020 року, що впливає на загальний розмір заборгованості. Згідно до додаткових пояснень представника позивача від 15.01.2024 року, з червня 2019 року відповідач не сплачує аліменти у повному обсязі, чим порушує права дитини на належне забезпечення її потреб. Виплата аліментів у суттєво меншому розмірі, ніж встановлений за рішенням суду, є порушенням норм чинного законодавства. Посилання відповідача на рекомендації державного виконавця [PERSON] щодо розміру аліментів є безпідставними та не спростовують вини відповідача. Також підлягають відхиленню й доводи відповідача про те, що до 2023 року позивач не заперечувала проти виплати аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину. У зв`язку з несплатою аліментів у визначеному розмірі, у боржника утворилася заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, внаслідок чого державним виконавцем було накладено штраф. Згідно розрахунку заборгованості від 22.12.2023 року №225, розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 22.12.2023 року складав 38 468, 36 грн, заборгованість станом на серпень 2023 року - 79 025,38 грн. Враховуючи відповідно до вимог абз.2 ч. 1 ст. 196 СК України різницю між сумою заборгованості та розміром штрафу, а також обмеження розміру пені не більше 100 відсотків заборгованості, розмір пені, що підлягає сплаті, становить 23 986,93 грн. Просила стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 23986.93 грн. Представник позивача та позивач в подальшому подали до суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Згідно до додаткових пояснень представника відповідача від 07.02.2024 року, 05.03.2024 року, з суми заборгованості має бути віднято суму накладеного штрафу. Відповідно до розрахунку від 22.12.2023 року, сума заборгованості складає 38468,36 грн. З зазначеної суми слід відняти 55038,45 (суми штрафу призначеного державним виконавцем за несвоєчасну сплату аліментів). За результатом математичної дії отримуємо від`ємне значення, тобто відповідач відповідно до положення ст. 196 СК України не має сплачувати пеню. Відповідач вважає, що його вина відсутня, так як він користувався консультацією державного виконавця, а отже пеня з нього не підлягає стягненню. Також при ознайомленні з розрахунком від 22.12.23 року, який був наданий представником позивача, стало зрозуміло, що державним виконавцем здійсненні помилки в розрахунку та не враховані квитанції, які підлягають зарахуванню, в тому числі при визнанні їх отримання позивачкою, а саме у розмірі 1708,50 грн. від 01.10.2019 року та 1708,50 грн. від 03.02.2020 року. Так в розрахунку, за серпень 2022 року не зараховано аліменти на суму 1700,00 грн., що сплачені, та квитанція надана державному виконавцю. Так, квитанція за серпень 2023 року на суму 3128,00 грн. зарахована за вересень 2023 року, що безпідставно призвело до виникнення заборгованості у серпні 2023 року. 26 лютого 2024 року відповідач отримав розрахунок заборгованості № 20995 на підставі заяви від 06.02.2024 року, станом на лютий 2024 року. З розрахунку вбачається, що станом на липень 2023 року розмір заборгованості складав 72482,13 грн. З урахуванням штрафу стягнутого виконавцем - 55038,45 грн., відповідно до положення абзацу 2 ч. 1 ст. 196 СК України, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці сумі заборгованості та розміру застосованих заходів примусового виконання, тобто 72482,13 - 55038,45= 17443,68 грн. Крім того, до відзиву на позовну заяву було долучено квитанцію про сплату аліментів 31.08.2023 року, а отже заборгованості в зазначеному місяці не виникло. В вищезазначеному розрахунку зазначено, що відповідач гасить суму визначену, як заборгованість та станом на лютий 2024 року заборгованість складає 24074,63 грн. З розрахунку чітко видно, що відповідач намагається гасити заборгованість кожного місяця, окрім сплати щомісячного платежу. Відповідач та його представник повністю підтримують свою позицію, що викладена в попередніх документах, а саме відзиві та додаткових поясненнях та звертає увагу суду, що відповідач сплачував аліменти, однак в меншому розмірі, про що було достовірно відомо позивачці, однак жодних зауважень остання з цього приводу не робила, відповідач вважав, що саме в такому розмірі необхідно сплачувати аліменти, а саме не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку і саме так він і вчиняв платив в розмірі 1700,00 грн щомісяця. 12.03.2024 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в подальшому також подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.07.2023 року справу прийнято до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судом встановлено, що 07.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28.03.2018 року було стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, на користь [PERSON] , [INFO] . 08.05.2018 року [PERSON] звернулася до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області із заявою про примусове виконання рішення суду. 14.05.2018 року на підставі заяви [PERSON] . головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Комар Г.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 635/1010/18, виданого 04.05.2018 року Харківським районним судом Харківської області. Постановою старшого державного виконавця Немишлянського ВДВС у м.Харкові від 05.052023 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] на боржника [PERSON] було застосовано штраф в розмірі 55038.45 грн. за заборгованість по сплаті аліментів, яка перевищує три роки. Станом на 01.06.2019 року заборгованість [PERSON] по аліментам була відсутня. Згідно розрахунків заборгованості по виплаті аліментів, виконаних державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає: -з червня 2019 року по травень 2023 року станом на 01.06.2023 року - 128630.25 грн.; -з червня 2019 року по червень 2023 року станом на 01.07.2023 року - 110076.91 грн.; -з червня 2019 року по липень 2023 року станом на 01.08.2023 року - 92325.83 грн.; -з червня 2019 року по жовтень 2023 року станом на 20.10.2023 року - 60375.71 грн.; -з червня 2019 року по листопад 2023 року станом на 15.11.2023 року - 39949.61 грн.; -з червня 2019 року по грудень 2023 року станом на 22.12.2023 року - 38468.36 грн.; -з червня 2019 року по лютий 2024 року станом на 26.02.2024 року - 24074.63 грн.; -з червня 2019 року по квітень 2024 року станом на 12.04.2024 року - 11068.63 грн.; В розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем станом на 12.04.2024 року, враховані надані відповідачем квитанції по сплаті аліментів за період з червня 2019 року по червень 2023 року та усунуто неточності державного виконавця в розрахунку заборгованості по аліментам. Згідно даного розрахунку заборгованості, заборгованість по сплаті аліментів за період з червня 2019 року по червень 2023 року складає 69354,63 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, складений станом на 12.04.2024 року, відповідає розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 26.02.2024 року стосовно того, що заборгованість по сплаті аліментів за період з червня 2019 року по червень 2023 року складає 69354,63 грн. Вказані розрахунки заборгованості станом на 26.02.2024 року, 12.04.2024 року щодо заборгованості 69354,63 грн., не оскаржувалися сторонами в установленому законом порядку, ці розрахунки не суперечать один одному щодо розміру заборгованості за період з червня 2019 року по червень 2023 року. Суду не надано належні, допустимі і достатні докази, які б спростовували розмір заборгованості по сплаті аліментів, нарахованих за період з червня 2019 року по червень 2023 року, який складає 69354,63 грн. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 2 частини другої статті 49 ЦПК України). В поданій до суду 27.07.2023 року позовній заяві представник позивача просила стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2019 року по червень 2023 року. З урахуванням викладеного, при розгляді даної позовної заяви суд бере до уваги розмір заборгованості за період з червня 2019 року по червень 2023 року, який складає 69354,63 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, неустойка, визначена у частині першій статті 196 СК України, може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. В обґрунтування відсутності вини відповідача у простроченні сплати аліментів представник відповідача посилається на те, що державний виконавець [PERSON] вказав відповідачу, що аліменти треба сплачувати у розмірі 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що відповідач і здійснював. З початком повномасштабного вторгнення, а саме з лютого 2022 року сплачувати аліменти стало набагато складніше, так як дуже важко було знайти роботу, були перебої в роботі банків, відключення електроенергії, тощо. Вказані обставини, на які посилається представник відповідача, не свідчать про відсутність вини відповідача у простроченні сплати аліментів. Відповідач [PERSON] не вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Крім того, посилання відповідача щодо вказівок державного виконавця про те, в якому розмірі треба платити аліменти, не підтверджені ніякими доказами. Відповідач не отримував від державного виконавця письмові роз`яснення щодо порядку сплати аліментів. Посилання на те, що з лютого 2022 року сплачувати аліменти стало набагато складніше, важко було знайти роботу, були перебої в роботі банків, відключення електроенергії, не свідчать про відсутність вини відповідача у простроченні сплати аліментів. Таким чином, встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. Частиною 1 ст.196 СК України визначено, що розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню, не може бути більшим 100 відсотків заборгованості. В постанові ВС від 19.01.2022 року по справі № 711/679/21 визначено, що розуміється в ч.1 ст.196 СК України під формулюванням «не більше 100 відсотків заборгованості». Тлумачення вказаних норм свідчить, що при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованістьза аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 12.04.2024 року, розмір заборгованості за період з червня 2019 року по червень 2023 року складає: за червень 2019 року - 2334 грн., за липень 2019 року - 654.75 грн., за серпень 2019 року - 556 грн., за вересень 2019 року - 663.50 грн., за жовтень 2019 року - 582 грн., за листопад 2019 року - 610.75 грн., за грудень 2019 року - 902.50 грн., за січень 2020 року - 587 грн., за лютий 2020 року - 645.50 грн., за березень 2020 року - 746.50 грн., за квітень 2020 року - 492 грн., за травень 2020 року - 548 грн., за червень 2020 року - 815.75 грн., за липень 2020 року - 843.75 грн., за серпень 2020 року - 769 грн., за вересень 2020 року - 966.50 грн., за жовтень 2020 року - 897.75 грн., за листопад 2020 року - 897.75 грн., за грудень 2020 року - 1292.25 грн., за січень 2021 року - 891 грн., за лютий 2021 року - 999 грн., за березень 2021 року - 1128.25 грн., за квітень 2021 року - 1241.50 грн., за травень 2021 року - 1218.50 грн., за червень 2021 року - 1374.50 грн., за липень 2021 року - 1395.50 грн., за серпень 2021 року - 1318 грн., за вересень 2021 року - 1456.75 грн., за жовтень 2021 року - 1322 грн., за листопад 2021 року - 1398 грн., за грудень 2021 року - 2010.75 грн., за січень 2022 року - 1427.50 грн., за лютий 2022 року - 1427.50 грн., за березень 2022 року - 3127.50 грн., за квітень 2022 року - 3127.50 грн., за травень 2022 року - 1418.96 грн., за червень 2022 року - 3127.50 грн., за липень 2022 року - 1418.96 грн., за вересень 2022 року - 3127.50 грн., за жовтень 2022 року - 3127.50 грн., за листопад 2022 року - 3127.50 грн., за грудень 2022 року -3127.50 грн., за січень 2023 року -3127.50 грн., за лютий 2023 року - 3127.50 грн., за травень 2023 року -3127.50 грн., за червень 2023 року - 3127.50 грн., що загалом складає 71654.42 грн. Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зазначених у вказаному розрахунку на момент подачі позову становить: -за червень 2019 року - 2334 грн. (2334 х 1% х на кількість днів з 01.07.2019, але не більше 100% заборгованості); -за липень 2019 року - 654.75 грн. (654.75 х 1% х на кількість днів з 01.08.2019, але не більше 100% заборгованості); -за серпень 2019 року - 556 грн. (556 х 1% х на кількість днів з 01.09.2019, але не більше 100% заборгованості); -за вересень 2019 року - 663.50 грн. (663.50 грн. х 1% х на кількість днів з 01.10.2019, але не більше 100% заборгованості); -за жовтень 2019 року - 582 грн. (582 х 1% х на кількість днів з 01.11.2019, але не більше 100% заборгованості); -за листопад 2019 року - 610.75 грн. (610.75 х 1% х на кількість днів з 01.12.2019, але не більше 100% заборгованості); -за грудень 2019 року - 902.50 грн. (902.50 х 1% х на кількість днів з 01.01.2020, але не більше 100% заборгованості); -за січень 2020 року - 587 грн. (587 х 1% х на кількість днів з 01.02.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за лютий 2020 року - 645.50 грн. (645.50 х 1% х на кількість днів з 01.03.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за березень 2020 року - 746.50 грн. (746.50 х 1% х на кількість днів з 01.04.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за квітень 2020 року - 492 грн. (492 х 1% х на кількість днів з 01.05.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за травень 2020 року - 548 грн. (548 х 1% х на кількість днів з 01.06.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за червень 2020 року - 815.75 грн. (815.75 х 1% х на кількість днів з 01.07.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за липень 2020 року - 843.75 грн. (843.75х 1% х на кількість днів з 01.08.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за серпень 2020 року - 769 грн. (769 х 1% х на кількість днів з 01.09.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за вересень 2020 року - 966.50 грн. (966.50 х 1% х на кількість днів з 01.10.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за жовтень 2020 року - 897.75 грн. (897.75 х 1% х на кількість днів з 01.11.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за листопад 2020 року - 897.75 грн. (897.75 х 1% х на кількість днів з 01.12.2020, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за грудень 2020 року - 1292.25 грн. (1292.25 х 1% х на кількість днів з 01.01.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за січень 2021 року - 891 грн. (891 х 1% х на кількість днів з 01.02.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за лютий 2021 року - 999 грн. (999 х 1% х на кількість днів з 01.03.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за березень 2021 року - 1128.25 грн. (1128.25 х 1% х на кількість днів з 01.04.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за квітень 2021 року - 1241.50 грн. (1241.50 х 1% х на кількість днів з 01.05.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за травень 2021 року - 1218.50 грн. (1218.50 х 1% х на кількість днів з 01.06.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за червень 2021 року - 1374.50 грн. (1374.50 х 1% х на кількість днів з 01.07.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за липень 2021 року - 1395.50 грн. (1395.50 х 1% х на кількість днів з 01.08.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за серпень 2021 року - 1318 грн. (1318 х 1% х на кількість днів з 01.09.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за вересень 2021 року - 1456.75 грн. (1456.75 х 1% х на кількість днів з 01.10.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за жовтень 2021 року - 1322 грн. (1322 х 1% х на кількість днів з 01.11.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за листопад 2021 року - 1398 грн. (1398 х 1% х на кількість днів з 01.12.2021, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за грудень 2021 року - 2010.75 грн. (2010.75 х 1% х на кількість днів з 01.01.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за січень 2022 року - 1427.50 грн. (1427.50 х 1% х на кількість днів з 01.02.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за лютий 2022 року - 1427.50 грн. (1427.50 х 1% х на кількість днів з 01.03.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за березень 2022 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.04.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за квітень 2022 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.05.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за травень 2022 року - 1418.96 грн. (1418.96 х 1% х на кількість днів з 01.06.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за червень 2022 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.07.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за липень 2022 року - 1418.96 грн. (1418.96 х 1% х на кількість днів з 01.08.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за вересень 2022 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.10.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за жовтень 2022 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.11.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за листопад 2022 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.12.2022, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за грудень 2022 року -3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.01.2023, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за січень 2023 року -3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.02.2023, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за лютий 2023 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.03.2023, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за травень 2023 року -3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.06.2023, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); -за червень 2023 року - 3127.50 грн. (3127.50 х 1% х на кількість днів з 01.07.2023, але не більше 100% заборгованості за цей місяць); а всього загальний розмір неустойки (пені) за вказаний період складає 71654.42 грн. При цьому суд бере до уваги, що суду не надано докази того, коли боржником здійснювалася часткова сплата аліментів до часу звернення до суду з даним позовом, а тому розрахунок неустойки (пені) проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем прострочки аліментів. З урахуванням штрафу стягнутого виконавцем - 55038,45 грн., відповідно до положення абзацу 2 ч. 1 ст. 196 СК України, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці сумі заборгованості та розміру застосованих заходів примусового виконання, тобто 71654.42 - 55038,45= 16615.97 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період зчервня 2019 року по червень 2023 року в розмірі 16615 грн. 97 коп. Відповідно до вимог ст.ст.133,141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн.40 коп.

Outcome: partial