Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - ПАТ «Страхова Компанія «Омега» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортною пригоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 12 квітня 2017 року о 09 год. 3 хв. на [ADDRESS] сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП були пошкоджені обидва автомобіля крім того, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у зв`язку з чим мав тривалий розлад здоров`я. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та на кожного накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При цьому, апеляційний суд м. Києва постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року скасовано, а матеріали справи про адміністративне правопорушення за фактом ДТП за участі [PERSON] та [PERSON] направлено до органу досудового розслідування - Оболонському управлінню поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві. 20 березня 2018 року слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві кримінальне провадження №l2018100050002138 за ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Згодом, 11 грудня 2018 року постановою Оболонського районного суду м. Києва провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. За твердженням позивача згідно висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08 грудня 2017 року №12-1/2302 у суду є можливість визнати [PERSON] винуватим на 60 % у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки ним порушено два пункти ПДР України (10.1; та 10.2) і він мав технічну можливість уникнути зіткнення, а в діях водія [PERSON] визнати 40% вини у ДТП, оскільки ним порушено один пункт ПДР України (10.1) і він теж мав технічну можливість уникнути зіткнення. Розмір шкоди, завданої власнику пошкодженого Nissan Primera» реєстраційний номер [NUMBER] визначено у звіті ФОП [PERSON] №20/42.05.19 від 23 травня 2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, згідно якого: ринкова вартість КТ3 до пошкодження 102 540,06 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ -490 515,36 грн., вартість матеріального збитку - завданого власнику в результаті пошкодження транспортного засобу - 102 540,06 грн., утилізаційна вартість КТ3-24 126.21 грн., витрати по оплаті послуг ФОП [PERSON] по оцінці шкоди - 5000 грн. Також, за твердженням позивача, у зв`язку з ушкодженням здоров`я на лікування та обстеження ним було витрачено - 11 000 грн. Більше того, після травми ноги [PERSON] рекомендовано оперативне лікування у плановому порядку приблизна вартість якого становить 30 025 грн. Хоча цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , була застрахована в АС «ОМЕГА» за полісом №АК/0611936 виплатою страхового відшкодування лише в розмірі 25 770, 46 грн. не покрито заподіяну позивачу шкоду. Таким чином, з врахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог [PERSON] вважає, що йому заподіяно матеріальну шкоду у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 81 913 грн. 85 коп. Отже, при визначені ступеня вини [PERSON] у ДТП у розмірі 60%, як пропонує [PERSON] , на його користь має бути стягнуто 33 686 грн. 03 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу позивача. Крім того, [PERSON] просить стягнути на свою користь з [PERSON] усю суму на лікування та обстеження, придбання медикаментів у розмірі 41 025, 25 грн., а також моральну шкоду заподіяну ушкодженням здоров`я , яку оцінює у розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з врахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог. Представник [PERSON] не погоджувався із запропонованим позивачем ступенем вини кожного з учасників ДТП, вважав вину свого довірителя меншою, при цьому просив відмовити у позові повністю. Представник ПАТ «Страхова Компанія «Омега» в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та надані докази встановив наступне. 12 квітня 2017 року о 09 год. 3 хв. на вулиці Луговій, 15 у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП були пошкоджені обидва автомобіля крім того, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Право володіння і керування [PERSON] автомобілем «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] , а [PERSON] автомобілем Renault д.н.з. [NUMBER] в момент ДТП підтверджується матеріалами адміністративної справи та не заперечувалося представниками сторін в судовому засіданні. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та на кожного накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При цьому, апеляційний суд м. Києва постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року скасував, а матеріали справи про адміністративне правопорушення за фактом ДТП за участі [PERSON] та [PERSON] направлено до органу досудового розслідування - Оболонському управлінню поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві. 20 березня 2018 року слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві кримінальне провадження №l2018100050002138 за ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Згодом, 11 грудня 2018 року постановою Оболонського районного суду м. Києва провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування. У відповідності до висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08 грудня 2017 року №12-1/2302 в даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.4; 10.1 ПДР України та невідповідності дій водія автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам пунктів: 10.1: 10.2 ПДР України. З технічної точки зору, причиною дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам пункту 10.1 ПДР України та невідповідність дій водія автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам пунктів: 10.1: 10.2 ПДР України. Відповідно пункту 5 вказаного висновку «в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Nissan Primera» [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом виконання вимог пункту 10.1 ПДР України.« В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом виконання вимог пунктів 10.1; 10.2 ПДР України». Із досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається спільна вина [PERSON] та [PERSON] у скоєнні зіткнення транспортних засобів, які в даній ситуації діяли з порушенням Правил дорожнього руху. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З огляду на досліджені докази та адміністративні матеріали, враховуючи факт ДТП, реальні та можливі наслідки недотримання зазначених пунктів ПДР, суд вважає що у скоєнні зіткнення 12 квітня 2017 року о 09 год. 3 хв. на вулиці Луговій, 15 у м. Києві автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] . та автомобіля Renault д.н.з. [NUMBER] на 45% винуватим є [PERSON] , а на 55% [PERSON] . Розмір шкоди, завданої власнику пошкодженого Nissan Primera» реєстраційний номер [NUMBER] визначено у звіті ФОП [PERSON] №20/42.05.19 від 23 травня 2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, згідно якого: ринкова вартість КТ3 до пошкодження 102 540,06 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ -490 515,36 грн., вартість матеріального збитку - завданого власнику в результаті пошкодження транспортного засобу - 102 540,06 грн., утилізаційна вартість КТ3-24 126.21 грн. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована в АС «ОМЕГА» за полісом №АК/0611936, більше того, вказана страхова компанія виконуючи свої договірні зобов`язання здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 28 920 грн. 58 коп. за шкоду заподіяну майну. Таким чином, з огляду на ринкову вартість автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. [NUMBER] до пошкодження, його утилізаційну вартість, суму отриманого страхового відшкодування, вартість матеріального збитку на яку міг претендувати [PERSON] складає 49 493,27 грн. (102 540, 06 грн., - 24 126,21 грн., - 28 920,58 грн.=49 493,27 грн.) З огляду на зазначене, враховуючи ступінь вини кожного з водіїв у скоєнні ДТП, суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ушкодженням автомобіля такими, що підлягають задоволенню частково, а саме у сумі 27 221, 59 грн., які є 55% від 49 493,27 грн. заподіяного матеріального збитку. Витрати коштів за послуги експерта знайшли підтвердження в судовому засіданні лише частково, а саме з огляду на наявні в матеріалах справи квитанції №20/42.02.20 від 27.02.2020 року - 1000 грн. та №20/42.05.19 від 23.05.2019 - 1500 грн. такі витрати здійснені у загальному розмірі 2 500 грн. Тож, на думку суду з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню 1375 грн., які є 55% підтверджених коштів сплачених за послуги експерта. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. З огляду на положення Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язком страхової компанії є виплата страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика щодо сум заподіяної, крім іншого, шкоди життю і здоров`ю. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АС «ОМЕГА» за полісом №АК/0611936, при цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження звернення [PERSON] до страхової компанії для отримання страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю, вимоги останнього до заподіювача шкоди про сплату коштів за шкоду заподіяну здоров`ю та придбання ліків, яка не перевищує межі ліміту відповідальності у страховому полісі не підлягає до задоволення, оскільки є обов`язком страхової компанії. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується також: моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди». Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. В судовому засіданні медичною документацією та наданими квитанціями частково підтверджено вартість лікування та заподіяння ушкодження здоров`я пов`язаного із ДТП. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, заперечуючи проти позову в частині компенсації заподіяної моральної шкоди представник [PERSON] жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вимог не надав, а свої твердження обґрунтовував припущеннями та необґрунтованими сумнівами. За таких обставин, суд погоджується з підтвердженням заподіяння [PERSON] моральної шкоди пов`язаної з ушкодженням здоров`я та необхідністю її компенсації, однак виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, часткової вини самого потерпілого, вважає, що діями [PERSON] позивачу заподіяно моральну шкоду в дещо меншому розмірі, а саме на суму 10 000 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначене, розмір задоволених позовних вимог підтверджені судові витрати та їх платника на користь позивача [PERSON] з відповідача підлягає стягненню частина суми сплаченого судового збору у розмірі 957,28 грн. та 3000 грн. в рахунок компенсації витрат на правову допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: partial