Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Представник ТОВ "Рівнетеплоенерго" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з нього на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 86789,01 грн., а також 3028 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім"я [PERSON] . Проте, внаслідок порушення зобов"язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.02.2024 року у відповідача виникла заборгованість за надані ТОВ "Рівнетеплоенерго" послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 86789,01 грн. за період з 10.2008 року по 31.01.2024 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила, у разі задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності, врахувати п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та стягнути заборгованість із [PERSON] , що утворилась внаслідок несистематичних платежів за період з березня 2019 року по 31 січня 2024 року в розмірі 49552,66 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив відмовити ТОВ «Рівнетеплоенерго» в позові, застосувавши строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що як зазначає представник позивача у позові, ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім"я [PERSON] . Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов"язки споживача і виконавця, а також інші питання. Позивач зазначає, що належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач не виконував належним чином свого обов"язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 01.02.2024 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 86789,01 грн. що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Як встановлено судом із оборотної відомості за період з 11.2008 року по 02.2024 року за особовим рахунком № [NUMBER] в [ADDRESS] рахується заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 86789,01 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За визначеннями, наведеними у\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII\~ житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на час розгляду справи) передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Окрім того, судом враховується сформований правововий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № № 751/3840/15-ц. та правова позиція, що викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, що споживачі зобов"язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних доказів того, що послуги з опалення позивачем у його квартиру не надавались, а тому вимоги ТОВ «Рівнетеплоенерго» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання є обґрунтованими. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності до вимог ТОВ «Рівнетеплоенерго» суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. 17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Тобто, загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено, він триває і у даний час. Оскільки 24 лютого 2022 року та на момент подання позивачем позовної заяви про стягнення боргу в Україні діє правовий режим воєнного стану, то відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивач не пропустив позовну давність, визначену статтею 257 ЦК України, до вимог про стягнення боргу з березня 2019 року по грудень 2023 року включно. Отже, суд враховує вимоги пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Таким чином, слід, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача, стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання починаючи з березня 2019 року (за три роки, що передували введенню в Україні воєнного стану) до 31 січня 2024 року що, як вбачається із наданої представником позивача оборотної відомості становить 49552,66 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» підлягає до стягнення судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1728,85 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial