Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У лютому 2024 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право на: -2/3 земельної частки (паю) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , згідно сертифікату серії ВН № 0153564, що видавався Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області, відповідно до розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 09.10.1996 року № 237, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 564; -2/3 земельної частки (паю) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , згідно сертифікату серії ВН № 0153565, що видавався Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області, відповідно до розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 09.10.1996 року № 237, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 565. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме право на земельну частку (пай). [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме право на земельну частку (пай). З метою оформлення спадкових прав на земельні частки (паї) після смерті дядька [PERSON] та баби [PERSON] він звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та надав усі необхідні документи, однак останній відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, які підтверджували право спадкодавців на спадкове майно. Станом на теперішній час оригінали сертифікатів на право на земельні частки (паї) було втрачено, про що в газеті «Колос» № 10-11 від 07.02.2024 було опубліковане відповідне оголошення. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельні частки (паї) є неможливим, у зв`язку зі смертю спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . Право на земельні частки (паї), що належали спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частки передано [PERSON] . Через відсутність умов для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному органі він вимушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів щодо визнання права на спадщину. Ухвалою судді від 14.02.2024 відкрито провадження у справі та її розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 34, 35). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явився, однак 25.04.2024 до канцелярії суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 96). Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте, 26.02.2024 до канцелярії суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність (а.с. 58). Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що визнання позову відповідачкою [PERSON] слід прийняти, а позов задовольнити частково, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України \~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі \~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до \~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У\~статті 129 Конституції України\~однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У частині четвертій\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Так судом встановлено, що [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2005 (а.с. 6). [INFO] померла баба позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2005 (а.с. 7). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2006 (а.с. 9). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлими дядьком [PERSON] та бабою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 25.05.1999 (а.с. 8), копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00036128551 від 13.07.2022 (а.с. 10), № 00036128826 від 13.07.2022 (а.с. 11), № 00034297032 від 21.12.2021 (а.с. 12). Відповідно до довідки, виданої в.о. старости Черемошненського старостинського округу В.Лесик 30.01.2024 за № 13-13, згідно з записом в погосподарській книзі № 4 с. Черемошне за 2001-2005 роки [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] , на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї був наступний: голова двору мати [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно з довідкою, виданою в.о. старости Черемошненського старостинського округу В.Лесик 30.01.2024 за № 13-12, відповідно до запису в погосподарській книзі № 4 с. Черемошне за 2001-2005 роки [PERSON] , 1917 року народження, яка померла [INFO] , на день смерті проживала одна та являлась головою домогосподарства будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до копії довідки про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 24.01.2022 № 155/25-22, виданої відділом № 2 Управління з надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії ВН № 0153564 на право на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Черемошнянське» с. Черемошне Погребищенського району виданий члену господарства [PERSON] , мешканцю с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 09 жовтня 1996 року № 237, зареєстровано в книзі реєстрації 27 грудня 1996 року № 564. В примітці зазначено, що право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , в розмірі 1/3 частки передано [PERSON] згідно свідоцтва на право на спадщину від 04.10.2011 (а.с. 17). Згідно з копією довідки про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 24.01.2022 № 156/25-22, виданої відділом № 2 Управління з надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії ВН № 0153565 на право на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Черемошнянське» с. Черемошне Погребищенського району виданий члену господарства [PERSON] , мешканці с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 09 жовтня 1996 року № 237, зареєстровано в книзі реєстрації 27 грудня 1996 року № 565. В примітці зазначено, що право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , в розмірі 1/3 частки передано [PERSON] згідно свідоцтва на право на спадщину від 04.10.2011 (а.с. 18). Державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області листом від 02.02.2024 за № 93/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право останньої на земельну частку (пай) (а.с. 19). Державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області листом від 02.02.2024 за № 94/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право останнього на земельну частку (пай) (а.с. 20). З матеріалів спадкової справи № 252/2022 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що позивач на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2022 у справі № 143/580/22, яким йому визначено додатковий строк тривалістю 1 (один) місяць з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 48), спадщину після смерті [PERSON] прийняв як спадкоємець за законом, подавши заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с. 46 на звороті). В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а.с. 44-57). З матеріалів спадкової справи № 214/2022 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що позивач на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.06.2022 у справі № 143/141/22, яким йому визначено додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 91), спадщину після смерті [PERSON] прийняв як спадкоємець за законом, подавши заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с. 90). В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а.с. 80-95). Позивач [PERSON] подав оголошення, яке було розміщене в місцевій газеті «Колос» № 10-11 (11380-11381) від 07.02.2024, про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 153565, виданий [PERSON] , та втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 153564, виданий [PERSON] , вважати недійсними (а.с. 13, 14). Як вбачається з копії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, наданої відділом № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.03.2024 за № 309/14-24, підставою для розробки технічної документації та виготовлення державного акта на право власності на земельної частки (паю) № 4 та № 5 [PERSON] є розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 16.12.2011 № 556, заява замовника та договір № 703-12 від 10.02.2012. Для виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] використано матеріали технічної документації, розробленої для спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (а.с. 62-78). Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.10.2011 державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В., спадкоємцем частки зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з: права на земельну частку (пай), яке перебуває в колективній власності КСП «Черемошнянське», що знаходиться в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області, 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), належало спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0153565, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 26 грудня 1996 року, відповідно до її рішення від 09 жовтня 1996 року за № 237, зареєстрованого 27 грудня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 565, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкодавцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; права на земельну частку (пай), яке перебуває в колективній власності КСП «Черемошнянське», що знаходиться в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області, 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), належало спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0153564, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 26 грудня 1996 року, відповідно до її рішення від 09 жовтня 1996 року за № 237, зареєстрованого 27 грудня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 564, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , спадкодавцем якого був його брат [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 69). Отже, відповідачка [PERSON] успадкувала за законом право на частину нерухомого майна у вигляді 1/2 частини спірних земельних часток (паїв), право на яку мав спадкодавець [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] , та в установленому порядку отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно. Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~положеннями частин\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до ч. 2\~ст.\~1223\~ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно\~частин 1, 2 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. В ч. 1\~ст.\~328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як зазначено у ч. 1 ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст.\~81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Такий підхід закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд враховує, що підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні частки (паї), є відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на них. Однак, ці недоліки не можуть бути усунуті станом на час розгляду справи, позаяк відповідно до діючого законодавства на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим, а тому, на переконання суду, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, існують законні та достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог про визнання права за позивачем на частини спірних земельних часток (паїв). В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом на майна спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову відповідачкою, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право на частку спірних земельних часток (паїв).

Outcome: partial