Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області із вищезазначеною заявою посилаючись на те, що 20.02.2024 року вона звернулася до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. 05 березня 2024 року вона отримала відмову в призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі потерпілій від Чорнобильської катастрофи, оскільки при визначенні права не враховано відомості довідок від 26.04.1986 року №61271 та від 17.11.2023 року № 10135/36.01/36.06.01/2023, в зв`язку з невідповідністю імені у довідці від 26.04.1986 року № 61271 "[PERSON]" (російською) паспортним даним. З огляду на вищевикладене, заявниця просить суд встановити факт належності їй довідки від 24.10.1991 року № 61271. Встановлення цього юридичного факту їй необхідно для оформлення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 13.03.2024 року ухвалою суду заяву залишено без руху та надано час заявниці для усунення недоліків. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявниця [PERSON] 25.03.2024 року направила до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та встановити факт, що має юридичне значення. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить підпис від 04.04.2024 р., 11.04.2024 р. у зворотніх рекомендованих поштових повідомленнях про отримання повістки про виклик до суду. Заяв та клопотань до суду не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] в м. Чорнобиль Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.31). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 26.09.1992 року [PERSON] (мова оргіналу російська) зареєструвала шлюб з [PERSON] (мова оригіналу- російська). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (мова оригіналу-російська) (а.с.31). Як вбачається із копії паспорту серії [NUMBER] виданого Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 04.11.1997 року, заявник є « [PERSON] » (а.с.3-4). Згідно інформації Департаменту соціального захисту населення Київської області державної алміністрації Київської обласної військової адміністрації від 26.10.2023 року, заявниця 05.05.1986 року була евакуйована з м. Чорнобиль в зв`язку із аварією на Чорнобильській АЕС., до 05.05.1986 року постійно проживала та була зареєстрована в м. Чорнобиль Київської області (а.с.33). З копії довідки № 61271 від 24.10.1991 року, вбачається, що вона видана на ім`я гр. « [PERSON] » (мова оригіналу-російська), яка станом на 26.04.1986 року фактично проживала та була прописана в [ADDRESS] та згідно затвердженого порядку була евакуйована 05.05.1986 року (а.с.24). Заявниця має статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження, категорія 2, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] виданого 04.01.2013 року Кіровоградською обласною адміністрацією виданого на ім`я - [PERSON] (а.с.30). У 1986 році в зв`язку з подіями на Чорнобильскій АЕС в Київській області заявниці «[PERSON]» (мова оригіналу-російська), видано свідоцтво про неповну середню освіту (а.с.30). Згідно копії диплома [NUMBER] виданого 27.07.1990 року «[PERSON]» (мова оригіналу-російська) вона в 1986 році вступила до Переяслов-Хмельницького педагогічного училища Київської області та в 1990 році закінчила його (а.с.32) Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.02.2024 року № 111850002598, [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", як особі потерпілій від Чорнобильської катастрофи, оскільки при визначенні права не враховано відомості довідок від 26.04.1986 року №61271 та від 17.11.2023 року № 10135/36.01/36.06.01/2023, в зв`язку з невідповідністю ім`я у довідці від 26.04.1986 року № 61271 "[PERSON]" (російською) паспортним даним (а.с.23). Як вбачається з копії трудової книжки від 30.10.1990 року, прізвище, ім`я по батькові заявниці вказано [PERSON] (мова оригіналу - російська) , [INFO] (а.с.6-9). Згідно ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Згідно з вимогами пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для отримання пенсії. Згідно з пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Положення 7 вказаної постанови визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що заявниці [PERSON] належить довідка від 24.10.1991 року № 61271, видана виконавчим комітетом Київської обласної ради народних депутатів. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить її право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». На підставі п. 10, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявниця звільнена від сплати судового збору, як громадянка, віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved