Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Первомайська окружна прокуратура Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 557,22 євро, що по відношенню до гривні становить 18137,51 грн.\~Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що інспекторами Київського міжрегіонального управління 21 серпня 2020 року на пересувному пункті габаритно-вагового контролю а/д Р-03 під`їзд до а/д М-03 км 4 + 100 м в [ADDRESS] проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки "VOLVO FM 400", реєстраційний номер [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом марки "ZREMB NK 35", реєстраційний номер [NUMBER] ., власником та водієм якого був [PERSON] .. Габаритно-ваговим контролем зафіксовано, що повна маса вказаного автомобіля, який здійснював перевезення вантажу, становила 42,580 т, при цьому осьове навантаження складало 5,840/12,260т/7,440т/8,540т/8,500т, тобто навантаження на одиночну вісь сягало 12,260 т, при нормативно допустимих 11 т.. За результатами проведеного габаритно-вагового контролю 21 серпня 2020 року складено акт проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №243199, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №045154 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21 серпня 2020 року №045853. Державним інспектором проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 557,22 євро, що в перерахунку на офіційний курс гривні станом на 21 серпня 2020 року складає 18137,51 грн.(557,22*32,55). З огляду на вищевикладене, просив задовольнити позовні вимоги, стягнути сплачений судовий збір. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник Державної служби України з безпеки на транспорті в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Положеннями ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно положень ч.3 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Пунктом 24 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2001 року №30, маса вантажу і навантаження на осі не повинні перевищувати параметрів, визначених технічною характеристикою транспортного засобу, який перевозить негабаритний вантаж. Крім того,\~відповідно до\~п.31.1\~Порядку №879,\~якщо рух\~здійснюється без\~відповідного дозволу\~або внесення\~плати за\~проїзд великовагового\~та/або\~великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Пунктом 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Згідно положень ч.6 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, зараховується до державного дорожнього фонду. Бюджетна система України, відповідно до положень ст.7 Бюджетного кодексу України, ґрунтується на принципах повноти та ефективності, що передбачає включення до бюджету всіх надходжень за рахунок забезпечення учасниками бюджетного процесу досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки. Відповідно положень ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, включена до складу спеціального фонду Державного бюджету України. Не надходження, так само як і несвоєчасне надходження до Державного бюджету України від перевізників плати за проїзд великоваговим транспортом порушує, передусім, економічні інтереси держави як окремого суб`єкта права власності на державне майно, яким також є надходження до бюджету (дохідної частини бюджету). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року №196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з питань безпеки на транспорті" та наказу Державної служби України на транспорті від 09 вересня 2020 року "Про упорядкування структури Укртрансбезпеки" Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки було реорганізовано шляхом злиття в Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки. Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2021 року №1579-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з питань безпеки на транспорті" Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки було реорганізовано шляхом поділу на Відділи державного нагляду (контролю) у Київській та Чернігівській областях та у м.Києві, які не є самостійними юридичними особами, а є самостійними структурними підрозділами Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека). Відповідно положень ст.1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені Законом. Згідно положень ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У даному випадку прокурором здійснюється представництво інтересів держави у суді в особі Укртрансбезпеки у зв`язку із нездійсненням таким органом захисту інтересів держави в суді з огляду на наступне. Як зазначено вище, відповідно до положень ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, та п.3 Порядку №879, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється Укртрансбезпекою та її територіальними органами. Пунктом 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, встановлено, що Укртрансбезпека відповідно до\~покладених на\~неї завдань\~здійснює габаритно-ваговий\~контроль транспортних\~засобів на\~автомобільних дорогах\~загального користування,\~а також\~здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. З матеріалів справи встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку від 20 серпня 2020 року №000223 інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 21 серпня 2020 року(а.с.21) на пересувному пункті габаритно-вагового контролю а/д Р-03 під`їзд до а/д М-03 км 4 + 100 м в с.Проліски Бориспільського району Київської області проведено габаритно-ваговий\~контроль вантажного\~автомобіля марки\~"VOLVO\~FM\~400",реєстраційний\~номер [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом марки "ZREMB NK 35", реєстраційний номер [NUMBER] . За результатами проведеного габаритно-вагового контролю 21 серпня 2020 року складено акт проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №243199(а.с.14), акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №045154 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21 серпня 2020 року №045853(а.с.15). Акт від 21 серпня 2020 року №045154 та довідка від 21 серпня 2020 року №045853 під розпис вручені водію транспортного засобу [PERSON] . Під час вручення акту від 21 серпня 2020 року №243199 [PERSON] відмовився від підпису з причини непогодження з складеним актом, про що є відповідний запис. При здійсненні габаритно-вагового контролю використовувалися ваги автомобільні тензометричні типу "Лахта У" СВ 80000А/18 зав. №1217, відповідність яких нормативним вимогам посвідчено свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М10105220, дійсним до 20 лютого 2021 року, та сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 09 грудня 2019 року №UA.TR.001 128-18, чинним до 02 вересня 2028 року(а.с.24-25). Габаритно-ваговим контролем зафіксовано, що повна маса автомобіля марки\~"VOLVO\~FM\~400",реєстраційний\~номер [NUMBER] , із спеціалізованим напівпричепом марки\~"ZREMB\~NK\~35,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , який здійснював перевезення вантажу, становила 42,580 т, при цьому осьове навантаження складало 5,840/12,260т/7,440т/8,540т/8,500т, тобто навантаження на одиночну вісь сягало 12,260 т, при нормативно допустимих 11 т(а.с.20). За кермом даного транспорту перебував водій [PERSON] та згідно наданої ним товарно-транспортної накладної серії 12ААЗ № 923702(дата не зазначена) на вказаному транспортному засобі здійснювалось перевезення вантажу з пункту навантаження в с.Скибин Київської області до пунктів розвантаження в м.Одеса, замовником/вантажовідправником якого є ТОВ "ФЕРКО", вантажоодержувачем Олімпекс Купе Інтернешнл "Експортер Інзерноекспорт"(а.с.18-19). Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів автомобіль марки\~ \~"VOLVO\~FM\~400",реєстраційний\~номер [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом марки\~"ZREMB\~NK\~35",\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , на праві власності належать [PERSON] (а.с.26). Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (в редакції, що діяла на момент проведення габаритно-вагового контролю), дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами у разі фактичної маси автомобіля понад 40т, навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєнні осі понад 16 т та на строєні осі понад 22 т. Таким чином, перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням навантаження на одиночну вісь на 11,45 % , що є порушенням ч.3 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Відстань від пункту навантаження с.Скибин Київської області до м.Одеса складає 502 км та розрахована за допомогою Інтернет-ресурсу "Della.ua"(а.с.49). Враховуючи зазначені положення законодавства та нормативно-правових актів, державним інспектором проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21 серпня 2020 року №045154 до акту від 21 серпня 2020 року №045154 та нараховано плату за проїзд у розмірі 557,22 євро(а.с.17). Розмір плати визначено відповідно до п.30-311 Порядку №879 за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) * В * К, де: П розмір плати за проїзд, Рзм розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду, Рнв розмір плати за перевищення навантаження на вісь, В відстань перевезення, К коефіцієнт збільшення плати за проїзд. Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Станом на 21 серпня 2020 року сума 557,22 євро за офіційним курсом гривні, оприлюдненим на офіційному сайті Національного банку України (складав 32,55 грн.) становило 18137,51 грн.. Про необхідність внесення плати за проїзд відповідачу Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті направлено лист від 05 жовтня 2020 року №76905/18/24-20, а також повторно надіслано лист про необхідність сплати від 31 травня 2023 року №39587/29/24-23 (рекомендований лист від 16 червня 2023 року)(а.с.37-39). Згідно з п.311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2007 року №879, в редакції, що була чинна на момент виникнення зазначених правовідносин, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. За результатами розгляду акту про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 17 вересня 2020 року №0144690(а.с.33). За інформацією відділу державного нагляду (контролю) у Київській області станом на 26 липня 2023 року за вих.№2921/5.4.1/23-23 у судовому порядку дії Державної служби України з безпеки на транспорті щодо проведення габаритно-вагового контролю та його результатів, нарахування плати за проїзд не оскаржувались. Згідно положень ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи надані документи та норми права, які регулюють спірні відносини, суд вважає, що саме відповідач [PERSON] є особою, яка заподіяла та повинна відшкодувати матеріальні збитки державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Суд приймає правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №820/2475/18, про те, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Відповідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Положеннями ст.89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Миколаївської обласної\~прокуратури як платника судового збору, у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Outcome: approved