Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє- [PERSON] , звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустили проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - Умови), опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns. 11.02.2020 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.02.2020 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, Позичальник в анкеті-заяві зазначив: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02f631ff19ca22d192d853c2d8acbf55f5f5ae9ec8379d0a7b4b25ec8f9cb898f1, яка буде використовуватися для накладення УЕП у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною з використанням електронного підпису або УЕП….. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 70000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Станом на 27.08.2023 року заборгованість за кредитом становить 62\~621,41 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -62\~621,41 грн. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.02.2020 у розмірі 62\~621,41 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 07.03.2024 року відкрито провадженні у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з?явився, разом з позовною заявою подав до суду клопотання, згідно якого просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 40). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві. Про причини неявки відповідач не повідомила, відзиву не подала, заяви про слухання справи у її відсутності до суду не надходило. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. 07 травня 2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного. За змістом статей 12,13,81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 11.02.2020 року між АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» та\~\~[PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрито\~\~[PERSON] поточний рахунок у гривні та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі до 19 500,00 грн. (а.с.12). У заяві зазначено, що\~ [PERSON] згідна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору позивач надав анкету- заяву до договору про надання банківських послуг і витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms). (а.с. 12-30). Банком надано довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, оформленого на ім`я відповідача за Договором про надання банківських послуг від 11.02.2020 року, з якої вбачається, що 11.02.2020 20:20 встановлено суму кредитного ліміту у розмірі 19 500 грн., 17.06.2020 15:27 встановлено суму кредитного ліміту у розмірі 35\~000,00 грн.; 15.03.2021 08:37 встановлено суму кредитного ліміту у розмірі 45\~000,00 грн.; 08.01.2022 08:44 встановлено суму кредитного ліміту у розмірі 70\~000 грн.; 27.02.2022 19:16 встановлено суму кредитного ліміту у розмірі 56\~687,00 грн. (а.с.62). Станом на 05.12.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.08.2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.09.2023 став у формі «на вимогу» (а.с.63-64). Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості по договору від 11.02.2020 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 62\~621,41 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)\~62\~621,41 грн.; загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0.00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. (а.с. 6-11). При вирішенні спірних правовідносин суд враховує наступне. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що 11.02.2020 між АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» та\~\~ [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредитний ліміт на платіжну банківську карту, користувалася платіжним засобом, що свідчить про те, що відповідач була обізнана про його існування, усвідомлювала наявність заборгованості та вчиняла дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором. За змістом статей 525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно зіст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03 липня 2019 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та руху коштів по картці вбачається, що відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами та періодично вносила кошти в рахунок погашення заборгованості (а.с.6-11, 50-60). Згідно із розрахунком позивача, станом на 05.12.2023 заборгованість у загальній сумі становить 62\~621,41 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Доказів неправильності вищевказаного розрахунку та невідповідності його тим відомостям, які вказані у розрахунку заборгованості, відповідачем до суду надано не було. Таким чином, суд зазначає, що відповідачка свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту не виконала у повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 05.12.2023 утворилася заборгованість в сумі 62\~621,41 грн. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у розмірі 62\~621,41 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.(а.с.39), тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved