Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №199 від 29.03.2021 в.о. начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області про скасування наказу №91 від 18.02.2021 по відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради «Про призначення на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради за строковим договором [PERSON] ». Просить поновити [PERSON] на посаді спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області. Просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступного дня після дати звільнення до дня винесення судового рішення про поновлення на роботі та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн., а також стягнути судові витрати. В заяві від 31.12.2023 року адвокат Шумейко Я.В. просить стягнути середній заробіток за період з 30.03.2021 року по 29.12.2023 року в розмірі 222000 грн. В заяві від 22.10.2021 року адвокат Шумейко Я.В. просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн. на користь позивача. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що наказом №91 від 18.02.2021 позивач призначений на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області за строковим договором на момент проведення конкурсу на заміщення вакантних посад з 01.03.2021 року. Наказом №199 від 29.03.2021 скасовано та визнано недійсним наказ №91 від 18.02.2021 про призначення позивача на вказану посаду у зв`язку з тим, що за період з 01.03.2021 по час видання наказу позивач не приступив до роботи. Вважає скасування наказу №91 від 18.02.2021 про призначення позивача на посаду незаконним та безпідставним. З дати призначення на посаду позивач виконував свою роботу, відвідуючи загальноосвітні заклади району, але з 16.03.2021 по 31.03.2021 знаходився на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЯ № 857031, і в період непрацездатності був звільнений відповідачем 29.03.2021 шляхом видачі наказу про скасування наказу про призначення на посаду від 18.02.2021. Так, Наказ №199 від 29.03.2021 був особисто отриманий позивачем після видужання 01.04.2021 року, а тому місячний строк на звернення до суду не пропущено. Таким чином, в період перебування позивача на лікарняному відповідачем видано наказ про скасування наказу про призначення позивача на посаду, чим прямо порушено вимоги ч.3 ст.40 КЗпП. Позивачем заява про відмову від виходу на роботу не складалась і відповідачу не подавалась, акт про відмову від виходу на роботу не міг бути складеним, оскільки такої відмови позивач не заявляв. В період після призначення на посаду і до лікарняного позивачем виконувалась доручена йому керівництвом робота, яка полягала у відвідуванні шкіл [ADDRESS] , в яких він спілкувався з директорами шкіл та вчителями фізичної культури з питань з`ясування потреб зазначених шкіл в забезпеченні спортивним інвентарем для проведення уроків фізичної культури для учнів молодших, середніх та старших класів. Позивач складав, аналізував та узагальнював отримані в школах дані з метою підготовки відповідної документації для оформлення заявок на придбання інвентаря. Крім того, в діях відповідача наявні наступні порушення трудового законодавства України: запис в трудову книжку позивача про призначення на посаду наказом № 91 від 18.02.2021 відповідачем не внесено; посадової інструкції для позивача відповідачем не складено; копію наказу про звільнення не вручено; запису про звільнення в трудову книжку позивача також відповідачем не внесено; розрахунок в день звільнення не проведено. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235 та ст. 240 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення позивача відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі. В результаті незаконного звільнення відповідач при поновленні позивача на раніше займаній посаді зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, у зв`язку з незаконним звільненням позивача та незаконними діями з боку відповідача позивач був позбавлений єдиного джерела доходу та зазнав моральних страждань, а саме: втратив душевний спокій, почав страждати на безсоння, загальну слабкість, частий головний біль, постійно перебуває у пригніченому емоційному стані, не має засобів для забезпечення належного рівня свого життя та дружини з дитиною, які перебувають на його утриманні, що негативно відобразилось на стані здоров`я позивача, завдану моральну шкоду оцінює в 15 000 грн. Незаконним звільненням позивача з роботи позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та з приводу подальшого працевлаштування, оскільки були принижені його професійні та ділові якості, а цим звільненням він вважає був зганьблений перед співробітниками, друзями та родичами. Залишившись без роботи, без засобів для існування, позивач повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. В своїх письмових поясненнях на адресу суду від 18.12.2023 року позивач зазначив, що 18.02.2021 року в.о. начальника відділу Осавчук Наталія надала йому на підпис строковий договір, який позивач і [PERSON] підписали. Копію вказаного строкового договору [PERSON] сказала, що надасть позивачу після прибуття на роботу з 01.03.2021 року, пославшись на організаційні моменти щодо його працевлаштування. 01.03.2021 року о 09:30 годині позивач прибув на роботу за адресою відділу освіти, де спілкувався з в.о. начальника відділу [PERSON] . Вона вказала, що робочого місця в нього поки не буде, не вистачає коштів на обладнання. Трудова функція позивача відвідування закладів освіти району з питань з`ясування потреб зазначених шкіл в забезпеченні спортивним інвентарем для проведення уроків фізичної культури, а також з`ясування потреб необхідності ремонту спортивних майданчиків, залів та устаткування. Графік роботи позивача: понеділок п`ятниця з 09:30 до 17:00 годин. Також, в.о. начальника відділу Осавчук Н. провела з позивачем інструктаж. На виконання вказаної трудової функція позивач складав, аналізував та узагальнював отримані в школах дані з метою підготовки відповідної документації для оформлення заявок на придбання інвентаря. Так, позивач відвідав Малороганський ліцей, Вільхівська загальноосвітня школа, де спілкувався з вчителями фізичної культури для з`ясування вказаних потреб. Вказані довідки про необхідність придбання інвентарю у зазначені заклади позивач здавав в.о. начальнику відділу. З 16.03.2021 по 31.03.2021 знаходився на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЯ № 857031. В період непрацездатності позивач був звільнений в.о. начальника відділу 29.03.2021 року шляхом видачі наказу про скасування наказу про призначення на посаду від 18.02.2021 року. Позивач до суду не з`явився в зв`язку з перебуванням в Німеччині, подав до суду заяву від 18.12.2023 року про проведення судового розгляду за його відсутності. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає їх незаконними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила наступне. Наказом відповідача від 18.02.2021 № 91 передбачалося укладення з позивачем строкового трудового договору, який укладено не було. При цьому, за змістом ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, ч. 2 вказаної статті покладає саме на працівника обов`язок подати при укладенні трудового договору трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Натомість, станом на дату прийняття відповідачем спірного наказу позивач не з`явився для укладення трудового договору, трудову книжку для внесення відповідного запису відповідачу не надав, до виконання своїх трудових обов`язків не приступив, про причини неможливості приступити до їх виконання відповідача не повідомляв. Непрацездатність позивача, на яку він посилається у позовній заяві, підтверджується листком непрацездатності № 857031, який розпочатий лише 16 березня 2021 року. Про причини, з яких він не приступив до виконання трудових обов`язків з 01 березня 2021 року, відповідача не було повідомлено, жодним документом вони не підтверджені. З аналізу наведених законодавчих приписів та обставин даної справи вбачається, що трудові відносини між позивачем та відповідачем не виникли. Щодо наданих представником позивача відповідей на адвокатські запити, в яких зазначено, що позивач відвідував навчальні заклади та з`ясовував питання наявності спортивного інвентаря, слід наголосити, що позивач не був допущений до роботи в силу положень ч. 4 ст. 24 КЗпП України, як такий, з яким не було укладено трудового договору. Більше того, жодних доручень від відповідача щодо відвідувань навчальних закладів ним не було отримано, бо такі не видавалися (і не могли бути видані без належного оформлення трудових відносин з позивачем). Просить суд звернути увагу, що звільненою може бути лише особа, з якою належним чином оформлені трудові відносини, яка має статус працівника. Скасування та визнання недійсним наказу про призначення не дорівнює звільненню. У даній справі відсутній факт звільнення. Стаття 235 КЗпП України не підлягає застосуванню у даному випадку, бо позивач не був звільнений відповідачем. У випадку задоволення позовних вимог права позивача жодним чином не будуть поновлені, бо поновлення на роботі можливе лише тоді, коли працівник був звільнений з посади. Це свідчить про неефективність та незаконність обраного позивачем способу захисту своїх прав. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо посилання представника позивача на спричинення позивачеві моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., просить звернути увагу на те, що позивач не надає жодних доказів, які свідчили б про погіршення стану його здоров`я у зв`язку з діями відповідача. Тобто, відсутній будь-який причинно-наслідковий зв`язок, який давав би підстави для стягнення такої шкоди. В даному випадку взагалі неможливо говорити про трудові відносин між позивачем та відповідачем, оскільки вони не виникли. Тобто, відсутня та правова площина, в якій в принципі можуть встановлюватися підстави для відшкодування моральної шкоди. Відповідач, опинившись в ситуації, коли позивач не приступив до виконання трудових обов`язків, діяв у правомірний спосіб, а тому протиправність дій з його боку відсутня. Позивач взагалі не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди, причинний зв`язок між діями відповідача і тим, як він описав погіршення стану свого здоров`я, не доведено належними та достатніми доказами. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає, що розмір таких витрат у розмірі 15000,00 грн., яку заявив представник позивача, не є співмірним з обсягом наданих послуг і виконаних робіт. Просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У наданих представником позивача доказах на підтвердження понесених витрат взагалі відсутній будь-який опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Судом встановлено наступне. Згідно наказу ВО начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Наталі Осавчук №91 від 18.02.2021 року «Про призначення на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради за строковим договором», призначено на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради [PERSON] за строковим договором на момент проведення конкурсу на заміщення вакантних посад з 01.03.21. Приступити до виконання посадових обовязків спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради [PERSON] згідно штатного розпису з 01 березня 2021 року. Підстава: заява [PERSON] від 17.02.21. В наказі ВО начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Наталі Осавчук №199 від 29.03.2021 зазначено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] за період з 01.03.2021 по теперішній час не приступив до роботи, наказ №91 від 18.02.2021 по відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради «Про призначення на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради за строковим договором [PERSON] », вважати недійсним. В листі представника відповідача на адресу адвоката Шумейко Я.В. на адвокатський запит №44 від 30 квітня зазначено, що з 01.03.2021 року по 15.03.2021 року [PERSON] не приступив до виконання трудових обов`язків, запис про призначення на посаду в трудову книжку [PERSON] не вносився, трудова книжка не надавалася. Відповідно до протоколу №1 від 12.02.2021 року засідання конкурсної комісії на заміщення вакантних посад відділу освіти, було вирішено не рекомендувати жодного кандидата на заміщення вакантних посад, рекомендовано сільському голові оголосити повторний конкурс. Проведення повторного конкурсу було призначено на 07.04.2021 року, про що [PERSON] було повідомлено в телефонному режимі. На повторний конкурс [PERSON] не зявився. На період проведення конкурсу на заміщення вакантних посад з 01.03.2021 року було прийнято рішення про укладання з [PERSON] строкового договору, для підписання якого [PERSON] не з`явився. Згідно ст.21 КЗпП України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. \~ \~ \~ \~ В ст.23 КЗпП України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зазначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. \~ \~В частині\~1\~ст.24\~КЗпП України\~вказано,\~що трудовий\~договір укладається,\~як правило,\~в письмовій\~формі.\~Також зазначено\~випадки,\~коли додержання\~письмової форми\~є обов`язковою.\~ Згідно ч.2 ст.24 КЗпП України, при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Частиною 3 ст.24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), посадами в\~органах місцевого\~самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади \~інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. На час відсутності (відпустки) посадових осіб органів місцевого самоврядування (крім виборних посад) для виконання їх повноважень можуть прийматися на службу особи за строковим трудовим договором (контрактом). Згідно наданих суду доказів, на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради було оголошено конкурс на 07.04.2021 року, в якому також приймав участь позивач, який 16.03.2021 року подав відповідну заяву про участь у конкурсі та необхідні для цього документи. В цих документах, а саме в особовій карці в розділі виконуваної роботи, в автобіографії, в трудовій книжці позивача не зазначено про те, що позивач працює у відповідача за строковим трудовим договором на час подання заяви про участь у конкурсі. Згідно пояснень представника відповідача, позивач був оголошений переможцем конкурсу, однак результати конкурсу було скасовано. В конкурсі 07.09.2021 року позивач участі не приймав. За результатами проведеного конкурсу і рішення конкурсної комісії від 07.09.2021 року, переможцем конкурсу стала [PERSON] , яку сільський голова своїм розпорядженням від 07.09.2021 року призначив на посаду спеціаліста відділу освіти. Таким чином, призначення на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради на час до проведення вказаного вище конкурсу могло мати місце лише за строковим трудовим договором (контрактом). \~ Представник\~відповідача посилається\~на те,\~що наказом відповідача від 18.02.2021 № 91 передбачалося укладення з позивачем строкового трудового договору, який укладено не було, так як [PERSON] не з`явився для укладення трудового договору, трудову книжку для внесення відповідного запису відповідачу не надав, до виконання своїх трудових обов`язків не приступив, про причини неможливості приступити до їх виконання відповідача не повідомляв. Суд вважає, що наказ ВО начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Наталі Осавчук №91 від 18.02.2021 року «Про призначення на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради за строковим договором», не свідчить про укладення між сторонами безстрокового трудового договору або строкового трудового договору (контракту). В зазначеному наказі мається посилання на призначення на посаду саме за строковим трудовим договором, а тому безпідставними є посилання позивача та його представника на укладення безстрокового трудового договору. Обов`язковою умовою строкового трудового договору є строк його дії. В наказі №91 від 18.02.2021 року про призначення на посаду строк дії трудового договору не визначений. Зміст і тлумачення зазначеного вище наказу №91 від 18.02.2021 року, пояснення учасників судового розгляду щодо цього наказу свідчать про те, що сторони повинні були до 01.03.2021 року укласти письмовий строковий договір, чого не зробили. Про вказаний висновок суду свідчать і пояснення позивача про те, що 18.02.2021 року він і в.о. начальника відділу Осавчук Наталія підписали строковий договір, а також свідчать пояснення представника відповідача про те, що вказаним наказом передбачалося укладення з позивачем строкового трудового договору, який укладено не було, так як позивач не з`явився для укладення трудового договору. Суд бере до уваги, що суду не надано строковий трудовий договір, про який зазначає позивач. Представник відповідача зазначає про відсутність такого строкового договору. Про те, що між сторонами по справі не було укладено трудовий договір, в тому числі строковий трудовий договір, свідчить наступне. Позивач не надавав відповідачу трудову книжку і в неї не вносилися відповідні записи про призначення на посаду. Відсутні докази про повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття позивача на роботу. Позивачу не нараховувалася заробітна плата, він не був включений до штатного розпису вказаного відділу, позивач відсутній в табелі виходу працівників на роботу. Відсутні докази проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування у відповідності до вимог Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Позивач не був призначений на посаду сільським головою у відповідності до вимог ст.ст.3, 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Посилання позивача та його представника на те, що позивач був допущений до роботи як спеціаліст відділу освіти, не свідчать про наявність саме трудових відносин між\~сторонами по справі. Так, [PERSON] посилається на лист директора КЗ «Малороганський ліцей Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області» №01-21/102 від 11.05.2021 про те, що [PERSON] перебував у ліцеї 04.03.2021 року з питань зясування потреби в спортивному інвентарі та з інших питань, однак жодний документ не складався. Згідно листа директора КЗ «Вільхівський ліцей Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області» №01-20/61 від 05.05.2021 року, [PERSON] в період з 01.03.2021 по 29.03.2021 звертався до адміністрації з питанням про місцезнаходження спортивної зали закладу. Питання за участю [PERSON] не вирішувалися і документи не складалися. Представник відповідача заперечує допуск позивача до роботи, що йому надавалися певні завдання та доручення. Суд вважає, що вказані листи не свідчать про те, що позивач виконував посадові обов`язки спеціаліста відділу освіти, покладені на нього строковим трудовим договором. Суд розглядає дану справу на підставі наданих суду доказів, які надані представниками сторін і витребувані судом за клопотанням представника позивача. Суду надано не всі витребувані судом докази з посиланням на неможливість надання доказів в звязку з тим, що в наслідок воєнних дій у будівлі, де знаходився відділ освіти, сталася пожежа, внаслідок якої документи відділу було знищено, що засвідчено актом від 17.11.2022 року. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що між сторонами по справі не було укладено трудовий договір, в тому числі строковий трудовий договір. Наказ ВО\~начальника Відділу\~освіти,\~культури,\~молоді та\~спорту Вільхівської\~сільської ради\~Наталі Осавчук\~№199\~від 29.03.2021\~про скасування,\~визнання недійсним\~наказу №91\~від 18.02.2021\~по відділу\~освіти,\~культури,\~молоді та\~спорту Вільхівської\~сільської ради\~«Про призначення\~на посаду\~ спеціаліста\~відділу освіти,\~культури,\~молоді та\~спорту Вільхівської\~сільської ради\~за строковим\~договором [PERSON] »\~не впливає\~на права\~та обов`язки\~позивача як\~такого,\~з яким\~не було\~укладений трудовий\~договір.\~Цей наказ\~ \~ стосується\~наказу відповідача від 18.02.2021 № 91, яким передбачалося укладення з позивачем строкового трудового договору до проведення конкурсу на заняття посади працівника відділу освіти. Натомість, конкурс на посаду вже проведено і за результатами конкурсу сільським головою призначено на посаду спеціаліста відділу освіти переможця конкурсу. Представник позивача вважає наказ №199 від 29.03.2021 таким, що звільняє позивача з роботи. Беручи до уваги, що трудовий договір між сторонами по справі укладено не було, вказаний наказ не можна вважати наказом про звільнення позивача з роботи. Крім того, суд враховує, що в даному наказі відсутнє зазначення про звільнення позивача з роботи. З урахуванням вищевикладеного, що трудовий договір між сторонами не був укладений, що сторони не перебували між собою в трудових правовідносинах, що позивач не був звільнений відповідачем з роботи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу №199 від 29.03.2021 в.о. начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області про скасування наказу №91 від 18.02.2021 по відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради, про поновлення [PERSON] на посаді спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. задоволенню не підлягають. При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до ст.235 КЗпП України, підставами поновлення працівника на роботі і стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є звільнення працівника без законної підстави і винесення рішення про поновлення працівника на роботі. Позивач [PERSON] не був звільнений з роботи без законної підстави, а тому підстав для поновлення його на роботі не має, і не має підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, так як такого прогулу не було. Також суд враховує, що строковий трудовий договір, який сторони мали намір укласти після 18.02.2021 року і до 01.03.2021 року, повинен був діяти до проведення конкурсу, тобто фактично до 07.09.2021 року. З урахуванням викладеного, відсутні підстави для поновлення позивача на роботі. Суд також бере до уваги відсутність правих підстав, передбачених ст.237-1 КЗпП України, на яку посилається позивач та його представник, для стягнення з відповідача моральної шкоди, так як трудові правовідносини між сторонами не виникли, відповідач не порушував права позивача як працівника. При цьому, суд враховує, що обставини спричинення позивачу моральної шкоди пов`язувалися з незаконним звільненням позивача з роботи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). З урахуванням того, що суд відмовляє в задоволенні всіх позовних вимог позивача, то судові витрати по справі у вигляді витрат на оплату судового збору, витрат на правничу допомогу покладаються на позивача і не підлягають відшкодуванню позивачу зі сторони відповідача на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed