Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Зокрема, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на належну їм частку у вказаному нерухомому майні. Крім того, просить визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] , як за членом колгоспного двору. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом через відсутність державної реєстрації зазначеного нерухомого майна. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Третя особа Теребовлянська державна нотарільна контора у судове засідання не з"явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а його членами [PERSON] та [PERSON] . Зазначене підтверджується довідкою Микулинецької селищної ради Тернопільської області від 26 березня 2024 року №221. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки житловий будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, то батьки позивача [PERSON] та він сам мають у ньому частку, яка складає по 1/3 кожному. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті належну їй частку у майні колгоспного двору успадкували її чоловік [PERSON] та син [PERSON] у рівних частках (по 1/6 кожен), оскільки вони були зареєстровані та постійно проживали із нею на час відкриття спадщини. 11 жовтня 2002 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок з надвірними будівлями в с.Дарахів Теребовлянського району [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно (1/3 +1/6) частки у житловому будинку із господарським будівлями в [ADDRESS] . Відповідно до висновку про вартість об"єкту оцінки від 29 березня 2024 року вартість житлового будинку, надвірних будівель та споруд в [ADDRESS] складає 130000 грн. Позивач [PERSON] звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку із відсутністю державної реєстрації зазначеного спадкового нерухомого майна. Судові витрати позивач просить залишити за ним. Згідно з ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним право власності на нерухоме майно (житловий будинок, господарські будівлі та споруди) слід задовольнити.

Outcome: approved