Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у січні 2024 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про постачання теплової енергії №080948 від 05.12.2017 у розмірі 258\~996,16 грн. з яких: основний борг 184\~205,54 грн., 3% річних 7\~773,89 грн., інфляційні збитки 29\~649,84 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що КП «Теплоенерго» ДМР на підставі договору про постачання теплової енергії №080948 надаються послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] (приміщення 1). З огляду на те, що [PERSON] (споживач) не виконує свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з листопада 2021 року по березень 2023 року, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем надано відзив доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами, оскільки з грудня 2021 року [PERSON] не є власником приміщення [ADDRESS] . Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вказують, що договір є чинним, а також просять залучити до участі у справі співвідповідача гр. [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача гр. [PERSON] . Представник позивача в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що на підставі договору №080948 від 05.12.2017, за адресою: [ADDRESS] (приміщення №1) надаються послуги з постачання теплової енергії. Облік споживання теплової енергії проводиться по приладу обліку. Також договором встановлено тариф для розрахунків. Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2017, [PERSON] набула у власність приміщення 1 розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рахунків, актів прийому-передачі послуги та розрахунку заборгованості, розмір боргу за послугами з постачання теплової енергії, за період: листопад 2021 року березень 2023 становить 184\~205,54 грн., на яку нараховано: 3% річних 7\~773,89 грн., інфляційні збитки 29\~649,84 грн. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , приміщення №1, 23.12.2021 перейшов у власність [PERSON] . Так, правовідносини між сторонами, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, ЦК України, ЖК України, ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.\~19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року\~визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. На підставі\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з абз. 5 п. 40 «Правил користування тепловою енергією» затверджених\~постановою КМУ від 3 жовтня 2007 р. N 1198, передбачено що споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] має заборгованість за договором про постачання теплової енергії у розмірі 184\~205, 54 грн. Цей розмір боргу суд вважає обґрунтованим і таким, що виник відповідно до Закону та договору про постачання теплової енергії. Суд вважає, що оскільки договір про постачання теплової енергії є чинним, а заборгованість виникла переважно у 2021-му та 2022-му році, то зазначена суму боргу підлягає стягненню з відповідача. Позиція [PERSON] щодо зміни власника, ставиться судом під сумнів, оскільки договір іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержателя укладені в короткий проміжок часу, а саме: на наступний день після укладення договору іпотеки був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що вказує на те, що [PERSON] з метою уникнення виконання зобов`язань та ускладнення стягнення боргу, здійснила відчуження приміщення на іншу особу, фактично залившись номінальним власником приміщення. Тому вона є належним отримувачем комунальних послуг. Суд вбачає, що комунальні послуги надані у повному обсязі, будь-який претензій споживач не висувала. Також чинний договір про постачання теплової енергії покладає обов`язок на споживача повідомляти КП «Теплоенерго» про всі істотні зміни, зокрема, п. 3.2.6. договору передбачено, що споживач зобов`язується своєчасно повідомляти Теплопостачальну організацію про зміну власника приміщення, організаційно-правову форму ведення господарювання тощо. В порушення вищевказаного положення договору, [PERSON] не повідомила позивача у 2021-му році про зміну власника приміщення. Фактично про зміну власника позивач дізнався під час перебування справи у провадженні суду, тому всі ризики та негативні наслідки неповідомлення позивача повинна нести [PERSON] . Між тим, оскільки приміщення також перейшло до власності [PERSON] , суд вважає можливим стягнути суму боргу і з цієї особи, в солідарному порядку. Так, на основну суму боргу позивачем нараховано 3% річних у розмірі 7\~773, 89 грн., інфляційні збитки у розмірі 29\~649, 84 грн. та пеня у розмірі 37\~366,89 грн. Суд, перевіривши арифметично ці розрахунки, вважає їх правильними та обґрунтованим, тому вони підлягають стягненню з відповідачів. Беручи до уваги вищевикладене, з огляду на наявність заборгованості за комунальні послуги, суд приходить до висновку про солідарне стягнення суми боргу, 3% річних, інфляційних збитків та пені з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачі слід стягнути судовий збір в рівних частинах, оскільки чинне процесуальне законодавство не передбачає солідарне стягнення судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved