Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~з [PERSON] аліментів за минулий час за період часу з 14.09.2022 року до 31.05.2023 року у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 14 лютого 2014 року перебуває у шлюбі із [PERSON] . Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] .. Пояснює, що з серпня 2022 року вона не проживає разом із відповідачем. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Вказує, що вона з вересня 2022 року періодично усно зверталася до відповідача з вимогою надати матеріальну допомогу на утримання сина. Однак на такі вимоги відповідач не реагував. Тому 14 вересня 2022 року позивач вперше письмово надіслала відповідачу вимогу про сплату аліментів, проте така вимога повернута поштою за спливом строку зберегіння. Відповідач також не реагував на її вимоги, які надіслані 15.12.2022 року та 09.03.2023 року на його адресу, які також поверталися за спливом строку зберігання. Судовим наказом Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2023 року у справі №935/1694/23 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів починаючи з 31.05.2023 року. Тому з метою захисту прав та законних інтересів дитини позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити з наве дених у позові підстав, обгрунтувавши викладеними у позові доводами. Вказує, що відповідач не реагував на її телефонні звернення щодо сплати аліментів, які вона передавала в тому числі через його рідних та близьких. Матеріальну допомогу не надає. Наразі зв`язок з відповідачем відсутній. Відповідач у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без його участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року виконавчим комітетом\~Шахворостівської сільської\~ради Коростишівського\~району Житомирської\~областізареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до змісту листів датованих 14.09.2022 року, 15.12.2022 року, 09.03.2023 року, адресатом яких вказано, [PERSON] слідує, що [PERSON] зазначає, про необхідність прийняти участь в утриманні сина шляхом сплати аліментів у розмірі частки усіх видів доходів на відповідний картковий рахунок. Судовим наказом Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2023 року у справі №935/1694/23 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.05.2023 року. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). На підтвердження факту звернення до відповідача із вимогою щодо одержання від останнього аліментів позивач надала листи з таким проханням датовані 14.09.2022 року, 15.12.2022 року, 09.03.2023 року, адресатом яких вказано, [PERSON] та відповідні рекомендовані повідомлення з відміткою працівника пошти про повернення листа «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до позиції вкладеній у Постанові Верховного суду від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20, слідує, що не є доказом належного інформування про вручення поштового відправлення у разі повернення органами зв`язку примірника повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, з позначками "за закінченням терміну зберігання". Таким чином відповідач не отримував надіслані позивачем листи. Разом із тим суд враховує те, що позивач надсилала відповідні листи за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Однак позивачем не надано доказів того, що надіслані поштові відправлення містили долучені нею до позову звернення, датовані 14.09.2022 року, 15.12.2022 року, 09.03.2023 року, адже опису вкладення поштових відправлень не долучено. Інших доказів звернення до відповідача з проханням щодо отримання аліментів позивачем не надано. Таким чином позивачем \~\~\~не надано\~належних та\~допустимих доказів\~вжиття нею\~заходів щодо\~одержання аліментів,а\~також доказів\~ухилення відповідача,\~яке виражалось\~би в\~його умисних\~діях чи\~бездіяльності,\~від сплатитаких аліментів за\~період часу\~з 14 вересня 2022 року до 31 травня 2023 року, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. За змістом пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів. Тому відповідно ст.141 ЦПК України, а також висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене вище на підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, і

Outcome: dismissed