Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

18.12.2023 року позивачка звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з вказаною позовною заявою, у якій просила суд: при державній реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] в м. Білївка у [PERSON] , громадянки України, та [PERSON] , громадянина Республіки [PERSON] , визначити дитині прізвище матері - « [PERSON] ». Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.01.2024 року вищевказану справу направлено за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 року, вищевказана справа була передана на розгляд судді Бобуйку І.А. Ухвалою Малиновського районного суду від 16.02.2024 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду від 15.03.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до Малиновського районного суду м. Одеси заяву, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Біляївської міської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 14.06.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно до медичного свідоцтва про народження № [NUMBER] від 05.09.2023 року, лікар завідувач КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради [PERSON] підтверджує, що у громадянки України [PERSON] народилася дівчинка. Судом встановлено, що позивачка звернулася до Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного сану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для реєстрації народження дитини. 06.12.2023 року позивачці було відмовлено листом №760/24.13-117, в якому пояснено, що при різних прізвищах за письмовою згодою батьків дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з?єднання їхніх прізвищ про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків. У разі якщо мати чи батько дитини не може особисто з?явитись до органу державної реєстрації актів цивільного стану, то її (його) заява, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, може бути подана через представника. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Згодом, позивачка звернулася до органу опіки та піклування Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, але 14.12.2023 року їй було рекомендовано звернутися до суду з цього приводу. Так, згідно ст.133\~СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік-батьком дитини. Пунктом 2 Глави 1 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства\~юстиції України\~18.10.2000\~№ 52/5 з послідуючими змінами Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Пунктом 6 розділу ІІ Правил Документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку. Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України. Пунктом 21 Правил передбачено, якщо батьки мають спільне прізвище, це прізвище присвоюється і дітям. У разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про державну реєстрацію народження, дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. У разі присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають у заяві про державну реєстрацію народження, з якого прізвища (батька чи матері) має починатись прізвище дитини. У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, її та/або його письмова згода про присвоєння прізвища дитині, справжність підпису на якій має бути нотаріально посвідчено, може бути подана через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Відповідно до ст.7 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються Законом України"Про громадянство України", іншими нормативно-правовими актами. Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-XIIвід 27.02.91 року свідчить, що дитина реєструється відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ст.133\~СК України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 145\~СК України передбачено, що прізвище дитині визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивачка намагалась зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС, але їй було відмовлено у цьому, у зв`язку з тим, що для реєстрації народження дитини, батьки якої мають різні прізвища необхідно подати батькам спільну заяву про присвоєння дитині прізвища батька чи матері. Однак подача спільної заяви неможлива, оскільки місце знаходження відповідача їй невідоме. Відсутність реєстрації народження дитини порушує її особисте немайнове право на ім`я, тому в інтересах дитини питання щодо визначення прізвища дитини підлягає розгляду в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч.2 абз.2 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено законом або договором. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища ефективним способом захисту особистих немайнових прав малолітньої доньки позивачки на ім`я є визначення судом прізвища дитини за прізвищем матері « [PERSON] ». Рішення суду про визначення прізвища дитини необхідно для реєстрації народження дитини в органах РАЦС. Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 3 ст.144 Сімейного кодексу України, реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Суд виходить з вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України. Зважаючи на те, що місце перебування відповідача невідоме, та те, що мати й батько мають різні прізвища суд приходить до висновку, що вимоги про визначення прізвища дитини як « [PERSON] » підлягають задоволенню, оскільки визначення прізвища новонародженої дитини за прізвищем матері не буде суперечити її інтересам, не порушує прав відповідача.

Outcome: approved