Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Головко В.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 2238,69 грн та моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн, завдану ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позову вказав, що 17.09.2023 близько 17 год 00 хв [PERSON] за місцем мешкання порушила утримання незареєстрованої собаки, в результаті чого собака. Знаходячись без намордника, без ланцюга, проникла на територію сусіднього домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та спричинила шкоду здоров`ю [PERSON] , а саме: укусила його в присутності свідка [PERSON] за праве предпліччя, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді вкушено-рваної рани правого предпліччя. Незважаючи на те, що незаконними діями відповідача спричинено позивачу матеріальну та моральну шкоду, відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати шкоду, вибачення не попросила, тому він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 02.04.2024 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши до суду заяву, в якій представник просить суд справу розглядати за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки судом була направлена судова повістка разом з копіями відповідних документів, яка відповідно до довідки Укрпошти була не вручена працівниками пошти у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена 04.01.2024. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Крім того, відповідача було повідомлено про час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 18.03.2023 [PERSON] звернувся до відділу поліції та за результатами звернення ПОГ ВП СВГ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майором поліції Омельченко І.І. , складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію. Під час перевірки відповідач визнала, що собака був без ланцюга і в неї був вільний доступ за межі домоволодіння відповідача, в той час як власники тварин зобов`язані утримувати сторожових собак на прив`язі і спускати їх з ланцюга тільки в закритих дворах, що виключає можливість втечі. 21.09.2023ПОГ ВП СВГ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майором поліції Омельченко І.І. складено протокол про адміністративне правопорушення, про те, що [PERSON] 17.09.2023 близько о 17.00 годин за місцем мешкання порушила утримання незареєстрованої собаки, в результаті чого собака спричинила шкоду здоров`ю сусіда гр-ну [PERSON] , а саме укусила його за праве предпліччя, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді вкусено-рваної рани правого предпліччя згідно виписки №2462 хворого від 17.09.2023, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 154 КУпАП. Дергачівським районним судом Харківської області постановою від 20.12.2023 провадження відносно [PERSON] за ч. З ст. 154 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, але при розгляді адміністративної справи до суду подала заяву, що з адміністартивним протоколом згодна, просила справу розглядати да її відсутності. Внаслідок спричинення шкоди здоров`ю та тілесних ушкоджень, [PERSON] 17.09.2023 звернувся за медичною допомогою до КНП "Міська поліклініка №24" ХМР, де проходив стаціонарне лікування. Діагноз: вкушені рвані рани правого передпліччя. Ускладнення: відкрита рана з інфекцією. При огляді має місце набряк, гематома правого предпліччя, множинні рвані рани правого предпліччя, з серозна-гнійним виділенням. Рекомендовано: хірургічна обробка ран розчинами антисептиків, мазева пов,язка, потребує перев`язок, фізрозчин, дімексид, пов,язки болтушкою - гідрокортізоном, динамічного спостереження. Призначено новокаїн, цефтріаксон. Придбав медичні препарати та перев`язочні матеріали на суму 1231,2 грн, що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Лікування проходив по 13.10.2023. Став до роботи 14.10.2023. 18.09.2023 [PERSON] звернувся до КЗОЗ Харківського обласного бюро судово - медичної експертизи з метою визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та сплатила послуги, що підтверджується відповідним чеком в розмірі 1007, 49 грн. Згідно висновка фахівця з питань судово - медичної експертизи №642-2023 КЗОЗ Харківського обласного бюро судово - медичної експертизи встановлено, що у [PERSON] мають місце наступні тілесні ушкодження : забито - рвані рани, які загоїлись з утворенням рубців, на згинальній поверхні та на ліктьовій поверхні правого предпліччя у верхній і середній третинах. Дані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, що мали обмежену контакту поверхню, за механізмом удару - стиснення-розтягнення. Враховуючи данні із наданої медичної документації та морфологічніф ознаки зазначених тілесних ушкоджень, вони могли бути отримані у строк на який вказує обстежуваний та не виключено, що внаслідок укусу зубами. За ступенем тяжкості забито - рвані рани, які загоїлись з утворенням рубців, враховуючи їх звичайний клінічний перебіг, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів /21 день/ /згідно п. п. 2.3.1 "а", 2.3.3., "Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року/. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 2238, 69 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано і моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 80 000 грн. Вона полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням здоров`я. Позивач переніс сильний стрес. У нього погіршилося самопочуття. Порушився нормальний хід його життя, лікарняні, стрес, поніс матеріальні збитки. Він змушений був звернутися до лікарів, тривалий час проходити лікування, яке загострилося внаслідок інфекцій, також позивачу були введені відповідні ін`єкції від укусу собаки. На тілі залишилися рубці. Він втратив спокій та сон, знаходився у пригніченому стані, хвилювався за себе та свою родину, адже собака мешкала поруч з його домоволодінням, та може знову напасти на нього або його родину, особливо хвилювався за свою малолітню доньку. Встановлено, що позивач працює слюсарем - електриком та робота потребує певної фізичної сили та навантажень на травмовану собакою руку та внаслідок роботи відчуває дискомфорт, біль. Внаслідок перебування на лікуванні та тимчасової непрацездатності, позивач отримав заробітну плату за місцем роботи КП "Харківський метрополітен" меншу, що негативно позначилося на матеріальному стані сім`ї та на моральному стані позивача, бо у останнього на утриманні перебуває дружина та малолітня дитина, що підтверджується відповідними табелями та довідкою про заробітну плату позивача. Позивач мав намір поїхати з сім`єю на відпочинок, але не зміг за станом здоров`я та тим, що витратив кошти на лікування, отримав меншу за розміром заробітну плату та донька постійно запитувала чому не їдемо на відпочинок, та позивача це ще більше морально пригнічувало. Відповідно до довідки КП "Харківський метрополітен" від 05.01.2024 встановлено, що [PERSON] працює на даному підприємстві слюсарем-електриком з обслуговування та ремонту устаткування метрополітену електромеханічної служби та за період з вересня 2023 по жовтень 2023 було оформлено ним чотири листа непрацездатності з 17.09.2023 - 19.09.2023, 20.09.2023 - 28.09.2023, 29.09.2023 - 06.10.2023, 07.10.2023 - 13.10.2023. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд керується наступним. Щодо позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати власність, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. З огляду на викладене, позивачем доведено розмір завданої матеріальної шкоди протиправними діями відповідачки, тому суд дійшов висновку, що завдана позивачу матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у повному розмірі. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Так, враховуючи обставини, за яких позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку з даною подією, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, а також, виходячи з того, що у добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодувала, від протиправних дій відповідачки позивач пережив душевні страждання, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню також у повному розмірі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним. Згідно ч. 1 та ч. 3 п. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справ, належать пов`язані із залученням свідків, спеціалісті, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved