Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» - Легезін О.Г. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 286/2012-Р від 02 серпня 2012 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач-1 зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором: сума кредиту 43000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитом 19,5% річних; за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 24,5% річних; строк повернення кредитних коштів до 01 серпня 2017 року. Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач припинив виконувати належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повертав кредитні кошти у визначених кредитним договором строки. З метою захисту своїх порушених прав позивач 29.01.2019 року звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором розрахованої станом на 10.01.2019 року до Білокуракинського районного суду Луганської області. Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.09.2019 року справа № 409/257/19 за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, солідарно стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14408,52 грн., та сплачений судовий збір. Рішення набрало законної сили 08.10.2019 року. Для примусового виконання зазначеного рішення позивачу було видано виконавчий лист. В процесі примусового виконання вказане рішення суду було примусово виконано, шляхом утримання частини грошових коштів з доходів боржника. Виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення було закінчено 19.05.2021 року в зв`язку із фактичним виконанням. Виходячи з викладеного вбачається, що відповідач добровільно не виконував власні зобов`язання за кредитним договором та рішення суду. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за прострочення виконання зобов`язання в загальному розмірі 5407,75 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» - Легезін О.Г. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 286/2012-Р від 02 серпня 2012 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач-1 зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором: сума кредиту 43000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитом 19,5% річних; за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 24,5% річних; строк повернення кредитних коштів до 01 серпня 2017 року(а.с. 24-27). Відповідач припинив виконувати належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повертав кредитні кошти у визначених кредитним договором строки. З метою захисту своїх порушених прав позивач 29.01.2019 року звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором розрахованої станом на 10.01.2019 року до Білокуракинського районного суду Луганської області. Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.09.2019 року справа № 409/257/19 за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, солідарно стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14408,52 грн., та сплачений судовий збір. Рішення набрало законної сили 08.10.2019 року. Для примусового виконання зазначеного рішення позивачу було видано виконавчий лист. Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60909804 від 19.05.2021 року, в процесі примусового виконання вказане рішення суду було примусово виконано, шляхом утримання частини грошових коштів з доходів боржника. Виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення було закінчено 19.05.2021 року в зв`язку із фактичним виконанням (а.с. 23). Згідно розрахунку заборгованості, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №286/2012-Р від 02.08.2012 року, заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 року по 17.03.2021 року, становить - 1544,98 грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення становить 3862,77 грн. (а.с. 22). Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-п (провадження № 14-154це18), від 04.09.2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2019 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до дати виконання рішення суду. Такої ж позиції дійшов Верховний суд у постанові від 08.11.2019 по справі №127/15672/16-ц, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12.03.2020 до 30 квітня 2023 року на всій території України установлено карантин. Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, п. 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Вищевказаний Закон набрав чинності 03.04.2020 року, а отже строки позовної давності стягнення заборгованості «Укргазбанк» до відповідача не є пропущеними. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, та не виконав заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.09.2019 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача за Кредитним договором №286/2012-Р від 02.08.2012 року, заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 року по 17.03.2021 року, становить - 1544,98 грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення становить 3862,77 грн., що в загальному становить 5407,75 грн. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved