Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

18.09.2023 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила: - припинити право власності [PERSON] на 1/2 трикімнатної квартири, загальною площею 113,4 кв.м., житловою 49,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 113,4 кв.м., житловою 49,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - припинити право власності [PERSON] на 1/2 гаражу № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - припинити право власності [PERSON] на 1/2 транспортного засобу - автомобілю марки "BMW X5", тип В3, 2018 р., д.н. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки "BMW X5", тип В3, 2018 р., д.н. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну компенсацію у розмірі 268601,11 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом зі [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.08.2021 р., яке набрало законної сили 03.09.2021 р., шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу сумісно придбано сторонами наступне майно: - трикімнатна квартира, загальною площею 113,4 кв.м., житловою 49,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - гараж № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - транспортний засіб - автомобіль марки "BMW X5", тип В3, 2018 р., д.н. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , придбаний у кредит. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.02.2022 р. позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину : трикімнатної квартири, загальною площею 113,4 кв.м, житловою 49,8 кв.м, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; гаражу № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м, що розташований за адресою : [ADDRESS] ; транспортного засобу автомобілю марки «BMW X 5» д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , чорного кольору. [PERSON] зазначає, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю у рівних частках з [PERSON] , об`єкти спільної часткової власності є неподільними речами, спільне володіння та користування майном є неможливим. Позивач намагалась вирішити з відповідачем мирним шляхом, адже вона та діти зареєстровані у спірній квартирі, іншого житла для проживання не мають, [PERSON] має інше житло, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Автомобіль фактично знаходиться у користуванні відповідача. 13.11.2023 р. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, в якому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину гаражу № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , припинивши право власності на 1/2 частину даного гаражу [PERSON] 13.11.2023 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Іванової Г.С. 23.11.2023 р. ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області об`єднано первісну позовну заяву разом із зустрічною. 22.01.2024 р. надійшов відзив представника позивача [PERSON] - адвоката Далбуз О.С. 30.01.2024 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Іванової Г.С. 02.02.2024 р. до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Далбуз О.С. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності з проханням про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступне. Судом встановлено, що 22.11.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом зі [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.08.2021 р., яке набрало законної сили 03.09.2021 р., шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу сумісно придбано сторонами наступне майно: - трикімнатна квартира, загальною площею 113,4 кв.м., житловою 49,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - гараж № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - транспортний засіб - автомобіль марки "BMW X5", тип В3, 2018 р., д.н. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , придбаний у кредит. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.02.2022 р. позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину : трикімнатної квартири, загальною площею 113,4 кв.м, житловою 49,8 кв.м, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; гаражу № [NUMBER] , загальною площею 19,2 кв.м, що розташований за адресою : [ADDRESS] ; транспортного засобу автомобілю марки «BMW X 5» д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , чорного кольору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.02.2022 р. (справа №509/3012/21), були розглянуті позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, та рішенням суду визнано право власності на 1/2 частину спірного майна, що суд відносить до заявлення тотожних позовних вимог за вказаним позовом. Стороною по справі, а саме [PERSON] подано 24.11.2023 р. апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Таким чином, нормами ЦПК України не передбачено розгляд тотожних позовних вимог щодо предмета спору, рішенням суду вже було вирішено питання щодо розподілу вказаного майна, а тому суд, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог первісного та зустрічного позовів в повному обсязі.

Outcome: dismissed