Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 13.06.2008 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає Договір про надання банківських послуг. Проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19.01.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 42465,97 гривень, з яких: 34576,64 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7889,33 гривні - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24.04.2024 року відповідачем до суду подано докази про часткове погашення суми боргу на рахунок АТ КБ «Приватбанк», відповідно до наданої виписки з особового рахунку відповідачем сплачено в травні 2023 року 400,00 гривень, в червні 2023 року 400,00 гривень, в серпні 2023 року 490,00 гривень, в вересні 2023 року 400,00 гривень, в жовтні 2023 року 500,00 гривень, в листопаді 2023 року 1980,00 гривень, в грудні 2023 року 1995,00 гривень, в січні 2024 року 1995,00 гривень, в лютому 2024 року 2000,00 гривень, в березні 2024 року 2000,00 гривень, в квітні 2024 року 2000,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надіслала суду заяву про часткове погашення заборгованості, що свідчить про її обізнаність про судовий розгляд даної цивільної справи, тому суд, відповідно\~ст.223 ЦПК України, розглянув справу за її відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між АТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено поточний кредитний ліміт, який було як збільшено, так і зменшено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, та було надано кредитні картки, що підтверджується відповідною довідкою про видачу кредитних карток. На підтвердження умов кредитування АТ КБ «Приватбанк» надало суду копію заяви відповідача [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копію витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписку руху коштів за договором. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 19.01.2023 року заборгованість до стягнення з [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 42465,97 гривень, з яких: 34576,64 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7889,33 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надано Анкету-заяву від 13.06.2008 року про приєднання відповідача до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами; паспорт споживчого кредиту, який підписаний сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; виписку про рух коштів по рахунку відповідача; довідка про встановлення розміру кредитного ліміту; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; Умови та правила надання банківських послуг. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п. 2 ч. 1\~ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст.\~3,\~6,\~11,\~525,\~627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.\~1054,\~1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3\~ст. 642 ЦК України\~встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами\~ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із вимогами\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав з [PERSON] кредитний договір та надав їй у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення. Позичальник умови договору належним чином не виконує, оскільки кредитні кошти витратила, після чого їх кредитору не повернула. Внаслідок цього право банка на повернення йому його власності кредитних коштів порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з [PERSON] , і реалізував це право, звернувся до суду та надав розрахунок заборгованості, який суд приймає як належний та допустимий доказ. Відповідно до виписки з особового рахунку, наданого відповідачем, з урахуванням часткової сплати останньою заборгованості у розмірі 14160 гривень, сума боргу на сьогоднішній день складає 28 305 гривень 97 копійок, яка і підлягає стягненню з відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. При цьому суд за відсутністю правових підстав відмовляє у задоволенні вимог відповідача [PERSON] про перенесення судового засідання на два місяця для надання можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором по 2000 гривень на місяць, оскільки залишок такої заборгованності у розмірі 28 305 гривень 97 копійок може бути погашено нею протягом 14 місяців, що буде порушувати процесуальні строки розгляду справи та право позивача на повернення йому його кредитних коштів. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеної суми позовних вимог. Розмір судового збору, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача розраховується судом наступним чином: (28305,97/42465,97=0,6665) 2684,00 грн. = х 0,6665 = 1 788 гривень 89 копійок.

Outcome: partial