Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

28 березня 2024 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини не підтримують, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим. Спільна дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір`ю. Питання про утримання та виховання дитини визначено окремим договором. За таких обставин просять розірвати шлюб, зареєстрований 08.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції\~ Сумської області, актовий запис № 285. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, кожен окремо, надали суду заяви, в яких підтримали спільну заяву з підстав наведених у ній та просили задовольнити (а.с.13,14). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 08.09.2012 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції\~ Сумської області, актовий запис № 285 (а.с. 6). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Договором між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини від 27.03.2024 року визначено з ким проживатиме дитина, яку участь у забезпеченні умов життя дитини братиме той із батьків, хто проживатиме окремо та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також умови спільного утримання дитини (а.с.17-18). Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Заявники досягли згоди щодо істотних умов утримання дитини та визначення місця проживання і виховання шляхом укладення 27.03.2024 року договору про участь у вихованні та утриманні дитини. Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, донька залишається проживати разом з матір`ю. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3 статті 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Оскільки розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим.

Outcome: approved