Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

13.11.2023 [PERSON] через свого представника адвоката Душаченко І.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з усіма прилеглими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Миколаєві. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . За життя їй належали 62/100 часток житлового будинку [ADDRESS] - на підставі рішення Ленінського районного суду від 23.05.2007 року. Після смерті матері позивач [PERSON] у встановлені законом порядку та строк звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , номер у спадковому реєстрі 71035956. 07.11.2023 позивач звернувся до держаного нотаріуса Ткаченко Ю.Г. з приводу оформлення спадкових прав після смерті матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 62/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS] йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що частка у майні не відповідає частці, що підтверджується правовстановлюючим документом, а саме: Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №962 від 27.03.2009 року співвласникам, які є відповідачами по справі, які володіли 46/100 у праві спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS] було надано окрему адресу, а саме [ADDRESS] . Відповідачами 23.04.2010 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, одну цілу частку, яка перетворилась в результаті поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , номер запису про право власності 23123 в книзі 146, реєстраційний номер майна 30272781. Оскільки позивач не має можливості укласти нотаріальний договір про поділ майна, що є у спільній частковій власності, тому що один зі співвласників, а саме [PERSON] та [PERSON] вже виділили свою частку та зареєстрували прво власності за іншою адресою, а саме [ADDRESS] . Інших співвласників більше немає, тому частка, яка залишилась перетворюється на одну цілу, зареєструвати право власності на нову частку не має можливості, оскільки власник майна померлий. Посилаючись на викладені обставини, позивач [PERSON] звернувся із даним позовом до суду. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи № 299/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 28.12.2023 від Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла витребувана спадкова справа. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва 05.03.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначено її до розгляду по суті. Представник позивача та позивач у удове засідання не з`явились, надійшла заява від представника позивача, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього 20.02.2024 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового розгляду належним чином, причину неявки суду не повідомили. Третя особа Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, 28.12.2023 від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23.05.2007, [PERSON] на праві власності належить 62/100 частина житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності частки буд. [ADDRESS] . У встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до Першої Миколаївської\~державної нотаріальної\~контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З матеріалів технічної інвентаризації від 01.09.2023 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] належав співвласникам [PERSON] 62/100 часток у праві спільної часткової власності на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23.05.2007 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 14.07.2008 р., реєстраційний номер 6867, [PERSON] 19/100 (стара частка 23/100). Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.03.2009 року №962 співвласникам [PERSON] та [PERSON] з частко 46/100 у праві спільної часткової власності була надана нова адреса, а саме [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності від 23.04.2010 року. Згідно відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно буд. [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ А, господарських будівель та споруд, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.04.2010. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Миколаївської\~Державної нотаріальної\~контори Миколаївської\~області Ткаченко Ю.Г. від 07.11.2023, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки: частка у майні , яка залишилась після смерті [PERSON] не відповідає частці, що підтверджується правовстановлюючими документами. Зі змісту спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що будь-які інші особи, окрім [PERSON] , спадщину не прийняли, оскільки інших спадкоємців немає. Згідно положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері, прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини в позасудовому порядку через розбіжності в правовстановчих документах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору.

Outcome: approved