Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 травня 2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] був укладений кредитний договір №871194757. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №143 від 20.07.2021 року до вказаного договору факторингу, укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон плюс", до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №871194757. В подальшому, 20.10.2022 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає права вимоги по за кредитним договором від 08.05.2021 року №871194757, укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] до ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Вказує, що відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12096,00 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 6096 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язалася вчасно повертати кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Проте, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. При цьому, з моменту отримання права вимоги позивачем по відношенню до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором №871194757 у розмірі 12096,00 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2023 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 11.01.2024 року від відповідача надійшов відзив, у якому вона просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що нею заперечується сам факт укладення кредитного договору і при цьому позивачем не надано будь-яких первинних документів, які б свідчили про отримання нею кредитних коштів. 22.01.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримує позовні вимоги та просить витребувати у АТ «Таскомбанк» докази щодо наявності у [PERSON] карткового рахунку, відкритого у банку. Згідно ухвали суду від 04.03.2024 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач також подала суду клопотання про слухання справи у її відсутності, просила у задоволенні вимог відмовити. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. З матеріалів справи слідує, що 08 травня 2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] був укладений кредитний договір №871194757, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 грн., зі сплатою 1,70 % від суми кредиту за кожний день, строком кредитування 30 днів, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8). 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с.13-14). Так, згідно зазначеного реєстру боржників за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 12096,00 грн., яка включає в себе: 6000,00 грн. - основна сума боргу, 6096,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 15). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11\~зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління\~Національного банку\~України від\~04\~липня 2018\~року №\~75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави дійти висновку, що лише виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. В той же час, суд зазначає, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано копію договору №871194757 від 08.05.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту та розрахунок заборгованості станом на 30.11.2023 р., згідно якого заборгованість [PERSON] становить 12096,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 6069,00 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 16). Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем коштів та користування ними. Крім цього, позивачем не надано виписки по особовому рахунку, яка може бути належним та допустимим доказом щодо заборгованості за кредитом. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а тому не може слугувати доказом наявності заборгованості за кредитом. Також, до матеріалів справи приєднано платіжне доручення від 08.05.2021 року, за яким здійснено переказ коштів на ім`я [PERSON] в розмірі 6000,00 грн. для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 9). Разом з тим, як слідує із відповіді АТ «Таскомбанк», у банку відсутня інформація про фізичну особу [PERSON] , карткові рахунки на її ім`я не відкривалися (а.с. ) Відповідно до ч.1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.05.2021 року не підтверджені належними доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed