Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 27.05.2013 квартира [ADDRESS] обладнана нею за власні кошти приладом обліку теплової енергії типу «Іntegral MaXX», заводський номер № 118420 . Вузол обліку встановлений у квартирі відповідно до Робочого проекту, розбробленого на замовлення позивача Приватним підприємством «ПП ВІК» та погодженого ТОВ «Житлобуд-1» як балансоутримувачем будинку. Вказаний вузол комерційного обліку теплової енергії введений в експлуатацію на підставі відповідного Акта від 27.05.2013. 18.04.2019 Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» здійснено повірку зазначеного вузла обліку, що підтверджується свідоцтвом про відповідність вимогам ДСТУ EN1434. Згідно з актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 23.05.2019 вказаний лічильник опломбований представником РТ «Поділ» та прийнятий на облік КП «Київтеплоенерго». До жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири здійснювалось відповідачем з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі позивача. З листопада 2019 року позивач була позбавлена можливості надавати покази лічильника, оскільки відповідач без будь-якого попередження чи обґрунтування зняв лічильник з обліку та припинив нарахування плати за спожиту теплову енергію відповідно до фактичних показань лічильника. Відповідно до пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та відповідно до умов договору споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку. Надання їй послуги з опалення та оплата її вартості відбувались відповідно до вимог законів та правил на підставі виставлених рахунків ПАТ «Київенерго». З 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку [ADDRESS] . З жовтня 2018 року по жовтень 2019 року оплата послуги з опалення здійснювалась за рахунками, що виставлялись КП «Київтеплоенерго», згідно з обсягами, які позивач, як споживач тепла надавав через особовий кабінет. На звернення позивача про надання роз`яснень щодо підстав зняття з комерційного обліку лічильника теплової енергії було отримано відповідь, що внутрішньобудинкова система опалення житлових будинків не відповідає критеріям, визначеним п. 1 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829, а тому унеможливлює встановлення індивідуальних приладів обліку теплової енергії. На думку позивача, посилання на Порядок № 829 є безпідставним, оскільки прилад обліку теплової енергії в її квартирі був установлений 27.05.2013 відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, при цьому нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Відповідно до рахунків-повідомлень на сплату комунальних послуг за спожиту теплову енергію, з листопада 2019 року по квітень 2023 року відповідачем було нараховано 46017,16 грн без урахування різниці поточних та попередніх показників засобу обліку теплоенергії. Разом з тим, за вказаний період вартість спожитої теплової енергії за показниками квартирного лічильника становила 26776,13 грн, проте відповідач була змушена оплачувати послуги відповідача авансовими платежами на загальну суму 49053,95 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії, встановленого у належній на праві власності [PERSON] квартирі [ADDRESS] та нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у опалювальні сезони 2019-2023 років без урахування показників лічильника (заводський номер 118420); зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» повернути на облік вузол розподільного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі [ADDRESS] ; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання централізованого опалення з жовтня 2019 року враховуючи показання вузла розподільного обліку спожитого тепла (заводський номер 118420), що встановлений у квартирі [ADDRESS] ; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії у квартирі [ADDRESS] , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений у квартирі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 28.07.2023 до суду від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявлених вимог, серед іншого зазначаючи, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829. Так, відповідно до п. 6 Порядку власник квартири встановлює вузол розподільного обліку теплової енергії лише у випадку відповідності внутрішньо-будинкової системи чотирьом нормативно-визначеним критеріям. Оскільки у житловому будинку [ADDRESS] функціонує система опалення, в якій відбувається підключення опалювальних пристроїв від подавальних стояків вертикального типу, технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії відсутня. З веденням в дію Порядку з 01.10.2019 знято з обліку вузли розподільного обліку теплової енергії, що встановлені в будинках з внутрішньо будинковою вертикальною системою подачі теплоносія, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на що відсутня можливість передати показання вузла розподільного обліку теплової енергії як через особистий кабінет, так і будь-яким іншим способом. Нарахування за послугу з централізованого опалення всім мешканцям житлового будинку [ADDRESS] здійснюються за фактично спожиті обсяги теплової енергії, визначені за показанням вузлів комерційного обліку теплової енергії, якими оснащено будинок, пропорційно опалювальній площі квартир. Стосовно зобов`язання здійснити перерахунок за теплопостачання відповідач зазначає, що договір на постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем не укладався, рахунки за таку послугу підприємством не виставлялись. Наразі діють договори про надання послуг з централізованого опалення, тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає. Стосовно неврахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії представник відповідача вказав, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньо будинкової системи опалення визначеними суб`єктом господарювання. З Акту обстеження №33 від 17.12.2021 щодо технічної можливості встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії вбачається, що обстеження та складення акту було здійснено без участі представників КП «Київтеплоенерго». Актом обстеження визначено, що внутрішньо будинкова система опалення не забезпечує відповідальність трьом критеріям з чотирьох, які визначені Порядком №829; відсутня можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Враховуючи, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, то можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії. Подальше врахування КП «Київтеплоенерго» показань вузлів розподільного обліку, за якими проводився комерційний розрахунок попереднім виконавцем послуг ПАТ «Київенерго», неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановлених вузлів розподільного обліку нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії. Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить порушення теплового балансу будинку в цілому. 15.08.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 22.08.2023 на адресу суду від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. У підготовчому судовому засіданні 06.10.2023 позивачем було надано суду письмові доповнення до відповіді на відзив відповідача, які були долучені до матеріалів справи. Протокольною ухвалою суду від 03.11.2023 підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії КВ №29663 від 03.06.1999. На замовлення позивача у 2013 році Приватним підприємством «ПП ВІК» розроблено «Робочий проект обладнання вузла обліку теплової енергії» у квартирі [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] на підставі робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії, розробленого Приватним підприємством «ПП ВІК», погодженого ТОВ «Житлобуд-1», встановлений вузол обліку теплової енергії «Integral MaXX» (заводський номер 118420), що підтверджується Актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 27.05.2013, підписаного замовником [PERSON] , підрядником СПД ФО [PERSON] , а також представником постачальника послуг. З вказаного акту вбачається, що теплолічильник повірено Укрметртестстандартом у ІІ кварталі 2013 року, вказаний прилад занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за № У445-12 та відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 («Теплолічильники. Загальні технічні вимоги») та відповідно до Акта прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 23.05.2019 вузол обліку теплової енергії ««Integral MaXX» (заводський номер 118420) прийнято на баланс КП «Київтеплоенерго» та опломбовано після повірки. 11.07.2023 ДП «Київоблстандартметрологія» проведено чергову повірку приладу обліку теплової енергії та було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П33М0425752752023 про відповідність лічильника вимогам ДСТУ 9109:2021, яке чинне до 11.07.2027. З 01.05.2018 виконавцем послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] стало КП «Київтеплоенерго». До жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі. Проте, станом на 30.10.2019 теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача, а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири. У зв`язку з вищевказаним 29.01.2020 [PERSON] зверталася до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоненерго» із запитом про надання інформації про наявне рішення, прийняте КП «Київтеплоенерго» щодо припинення у 2019 році нарахування плати за послугу з централізованого опалення за лічильником за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] з наданням копії такого рішення. Листами структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» №30/3/2/1703 від 03.02.2020, №30/3/2/2778 від 25.02.2020 повідомлено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається згідно із порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою КМУ від 10.10.2018 № 829. У житлових будинках з комбінованою системою опалення функціонує система опалення, в якій відбувається підключення опалювальних пристроїв від подавальних стояків вертикального типу. Враховуючи нормативно визначені критерії, технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії при зазначеній схемі відсутня. Вузли розподільного обліку, що раніше були встановлені в житловому будинку за наведеною адресою знято з обліку в програмному комплексі КП «Київтеплоенерго». Проінформували, що в опалювальному періоді 2019/2020 року КП «Київтеплоенерго» буде здійснювати нарахування мешканцям згаданого будинку за спожиту послугу з централізованого опалення без урахування показників вузлів розподільного обліку теплової енергії. Додатково Листом структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» №30/3/2/4173 від 26.03.2020 повідомлено, що оскільки у житловому багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] наявна система опалення, якій притаманні ознаки вертикальної системи, відповідно до до ч. 7 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі технічної неможливості встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії, спожитої на потреби опалення, для її визначення - на всіх приладах опалення (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) можуть бути встановлені прилади-розподілювачі теплової енергії. У подальшому 08.12.2021 [PERSON] зверталася до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації ) «Київтеплоненерго» зі зверненням про здійснення розрахунків комерційного лічильника теплової енергії, встановленого в квартира, в якому просила відновити та у подальшому здійснювати облік спожитого тепла на підставі фактичних показників комерційного вузла обліку теплової енергії, забезпечити можливість внесення показників комерційного вузла обліку теплової енергії в електронну систему фіксації показників, що відображаються в особистому кабінеті на сайті КП «Київтеплоенерго» та здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі [ADDRESS] з урахуванням показань вузла комерційного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі. У своїй відповіді від 12.01.2022 за №30/3/2/480 структурний підрозділ «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» повідомив, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» при здійсненні нарахування плати за спожиті послуги з централізованого опалення керується Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими поставною Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та іншими нормативно-правовими актами. Вузлами розподільного обліку оснащуються окремі приміщення в будівлі, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, а не окремі приміщення в середині квартири. Вузол розподільного обліку теплової енергії встановлюється за межами приміщення у будівлі із забезпеченням доступу для зняття показань засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності технічної можливості оснащення централізованої системи опалення будинку вузлами розподільного обліку, розподільний облік спожитої теплової енергії в окремих приміщеннях у будівлях здійснюється за допомогою приладів-розподілювачів теплової енергії. У житловому будинку [ADDRESS] функціонує так звана система опалення змішаного типу, за якою має місце поєднаної властивості вертикальної та горизонтальної схеми підключення опалювальних пристроїв. Однак, з технічної та нормативної точки зору, це система вертикального типу, оскільки подавання теплоносія здійснюється у кожне приміщення квартири по вертикальним стоякам. За такої системи відсутнє окреме відгалуження (вхід) системи опалення до квартири. Враховуючи зміни, що відбулися у сфері житлово-комунальних послуг, власники квартир не можуть реалізувати своє право на встановлення вузлів розподільного обліку, а підприємство не має підстав для взяття їх на абонентський облік. Згідно з актом обстеження № 33 від 17.12.2021 щодо технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії згідно з Постановою від 10.10.2018 № 829 за адресою: [ADDRESS] , складеного проектною організацією ТОВ «ТЕХЕНЕРГО-КЛІМАТ», розводка системи опалення - однотрубна, змішана з верхньою подачею; вузол обліку теплової енергії наявний на загальному вводі; забудовником передбачене встановлення теплолічильника на зворотному трубопроводі, проектне рішення складається із встановленням теплолічильника та першого термоопору на зворотньому трубопроводі, другий термоопір монтується в найближчий подавальний стояк з опломбованим шаровим краном для запобігання перекриття потоку теплоносія. Встановлено можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляду на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивача. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21). З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абзацу 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. 11.07.2023 встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов чергову повірку, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П33М0425752752023 про відповідність лічильника вимогам ДСТУ 9109:2021, яке чинне до 11.07.2027. Аналізуючи зазначене, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 118420), що обліковує теплову енергію по квартирі за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у програмному комплексі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» повернути на облік вузол розподільного обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS] . З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачки приладу обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони протягом 2019-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 118420), ураховуючи положення п.10 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, відповідно до якого тільки з дати складання відповідачем та підписання сторонами відповідного акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік і опломбування його відповідачем, встановлений в квартирі позивача теплолічильник буде вважатися прийнятим на облік відповідачем, і його показники будуть обов`язковими для врахування відповідачем, суд приходить до висновку, зобов`язати відповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго», здійснити позивачу з жовтня 2019 року (тобто, з дати зняття лічильника з обліку) перерахунок нарахування вартості спожитої теплової енергії у квартирі [ADDRESS] з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський номер 118420), що встановлений в квартирі [ADDRESS] . Крім того, ураховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач просить зобов`язати здійснювати нарахування відповідачем відповідно до показань квартирного лічильника, а не загальнобудинкового, суд прийшов до висновку задовольнити вимоги позивача у цій частині та зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії в квартирі [ADDRESS] , що належить [PERSON] , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений у квартирі. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду. Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено чотири немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1073,60 х 4 = 4294,40 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved