Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачем з\~14\~жовтня 2011року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги, не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. У них різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Це призвело до того, що з березня 2022 року вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, сімя існує формально, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач зазначає, що малолітній син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживає разом\~з нею\~та знаходиться\~на її\~утриманні.\~У добровільному\~порядку відповідач\~коштів на\~утримання дитини\~не надає. Враховуючи,\~що відповідач\~є здоровим\~і працездатним,\~інших осіб\~на утриманні\~не має,\~просить стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~сина врозмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову до суду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Філатова А.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак стверджує,\~що він\~не спроможний\~сплачувати аліменти\~на утримання\~сина у запропонованому позивачем розмірі, оскільки на його утриманні перебуває також непрацездатна матір похилого віку [PERSON] , [INFO] .\~Просить суд\~шлюб розірвати\~та стягнути\~з нього\~аліменти на\~утримання сина\~врозмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони упродовж тривалого часу не проживають як сім`я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Згідно\~з ч.1 ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Частиною 3 ст.56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.2020, виданим Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1\~ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з акту про встановлення факту догляду за особою похилого віку від 01 квітня 2024 року, відповідач має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , [INFO] , яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду. На підставі\~наведеного та,\~враховуючи рівність\~прав і\~обов`язків батьків\~щодо дітей,\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~а також\~те,\~що відповідачє здоровим і працездатним, і, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, суд вважає\~за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. З огляду на те, що в силу\~п.3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~"Про\~судовий збір"\~позивачі звільнені\~від сплати\~судового збору\~за категорією\~спорів про\~стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Outcome: partial