Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

18.03.2024 року представник позивача [PERSON] , яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1342757 від 11.03.2024 року (а.с.41), звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за позивачем право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] . Позовні вимоги представник обґрунтовує тим, що станом на 14 квітня 1991 року вищезазначений будинок відносився до типу «колгоспний двір», до складу якого входили три члени, тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/3 частині. У 2000 році померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/3 частину у вищевказаному житловому будинку, яку успадкував її чоловік [PERSON] , частково оформивши свої спадкові права, він у 2005 році помер та після його смерті відкрилась спадщина вже на 2/3 частини у цьому житловому будинку. Спадщину після його смерті прийняла дочка [PERSON] яка прийняла та частково оформила спадщину. [INFO] [PERSON] також померла, залишивши спадщину, в тому числі весь житловий будинок, який вона при житті не оформила на своє ім`я. Спадкоємцем померлої є її сестра [PERSON] , позивач по справі, яка прийняла та частково оформила спадщину. Утім нотаріус, виявивши відсутність правовстановлюючого документу на будинок, відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За захистом свої невизнаних прав, позивач змушена звернутися до суду з позовної заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві представник [PERSON] , просила розглянути справу без участі позивача (а.с.2 на звороті). Відповідач - Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі сільського голови - [PERSON] , до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.107). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] ) - голова домоволодіння, [PERSON] (померла [INFO] ) - дружина, та [PERSON] (дочка). На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/3 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №316 виданою 05.12.2023 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі №2 (а.с.15). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ніхто з членів колгоспного двору при житті не оформив на себе право власності на відповідні частки у будинку, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2000 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №06 від 17.01.2000 року, [PERSON] , померла [INFO] . На момент її смерті діяв ЦК Української РСР 1963 року, тому суд посилається на діючи на той час законодавчі норми. Спадщину після її смерті прийняли: - чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 23.11.1950 року сільською радою с.Криничное на підставі актового запису №63 від 10.11.1950 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.16); - дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 03.10.1953 року сільською радою с.Криничне Болградського району Ізмаїльської області на підставі актового запису №77 від 03.10.1953 року, відповідно до якого її мати - [PERSON] та батько [PERSON] (а.с.17); тобто вони на підставі ст. 529 ЦК Української РСР є спадкоємцем за законом першої черги, та прийняли спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району №424 від 27.12.2023 року (а.с.12), відповідно до якої на день смерті [PERSON] з нею в одному будинку були зареєстровані та входили до складу її сім`ї чоловік та дочка [PERSON] . Щодо наявності заведеної спадкової справи суду не було надано ніяких доказів, на запит суду нотаріальним архівом не було надіслано ніякої інформації. Тобто судом встановлено, що спадщина між спадкоємцями розподілися порівну, а саме по 1/6 частині, та загальна частка [PERSON] та [PERSON] у вищевказаному житловому будинку склала 1/3 +1/6 = 3/6 або 1/2 за кожним. Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2005 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису №81, [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , що вже встановлювалося судом зі свідоцтва про її народження, яка прийняла спадину шляхом проживання на момент смерті зі спадкодавцем в одному будинку, що відповідає вимогам ст.1268 ЦК України, та підтверджується: - довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №423 від 27.12.2023 року (а.с.13), з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним в одному будинку проживала (була членом сім`ї) та була зареєстрована дочка [PERSON] ; - матеріалами спадкової справи №244/07, яка була заведена 24.04.2007 року, державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б., відповідно до яких з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася тільки дочка [PERSON] (а.с.88-99) та на деяке майно вона отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. На житловий будинок (частку) своїх спадкових прав вона не оформила. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Так, судом встановлено що [PERSON] належав увесь житловий будинок за вищевказаною адресою, але правовстановлюючого документу на її ім`я не було оформлено, доказів протилежного суду не надано. В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №386, [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Спадкоємцем за законом другої черги, відповідно до вимог ст.1262 ЦК України, після смерті [PERSON] є її рідна сестра [PERSON] , яка прийняла спадину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України, та підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] вже дослідженим судом; - свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим повторно 24.04.1973 року Криничненською сільською радою Болградського районного бюро ЗАГС на підставі актового запису №61 від 24.09.1956 року, відповідно до кого її батьками також є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18); - довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №422 від 27.12.2023 року (а.с.14), з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] , з нею в одному будинку ніхто не проживав; - матеріалами спадкової справи №129/2022, яка була заведена 01.11.2022 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В., з яких вбачається, що 01.11.2022 року, у межах шестимісячного строку, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулася тільки сестра [PERSON] (а.с.50-86) та на деяке майно отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців, в тому числі першої черги, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. від 08.12.2023 року за вих.№225/02-31, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок після смерті її рідної сестри - [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цього житлового будинку спадкодавцеві (а.с.22). На замовленні позивача [PERSON] 02.11.2022 року Комунальним підприємством «Болградське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-21). На підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Нормою ч.1, ч.2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved