Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

21.12.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 28974,85 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до ТОВ «Аркада - Житлосервіс» здійснює обслуговування та експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 05 лютого 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Аркада - Житлосервіс» було укладено Договір №п6/117 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно даного договору відповідач є споживачем а ТОВ «Аркада - Житлосервіс» виконавцем. Предметом договору є забезпечення позивачем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а відповідачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленими тарифом у строк та на умовах, передбачених договором. Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання Договору станови 370,66 грн., а тариф 7,02 грн. 1/кв.м. Понад вказану суму окремо оплачується електро-водо-теплопостачання та теплопостачання місць загального користування згідно показників засобів обліку. Оскільки станом на 01 січня 2022 року цей тариф став абсолютно збитковим для підприємства, інші власники та співвласники приміщень, як жилих так і нежилих, розташованих за адресою: [ADDRESS] , погодились з підняттям тарифу з 01 січня 2022 року, згідно умови раніше укладених ними Договорів, відповідно до яких було проведено збільшення тарифу. Тому, з 01.01.2022 року, всім власникам та співвласникам приміщень, як жилих так і не жилих, розташованих за вказаною адресою, ТОВ «Аркада-Житлосервіс» розпочало нараховувати тарифу згідно діючого Договору по 8,35 грн. 1/кв.м.. Позивач вказує, представниками ініціативної групи житлового будинку були надані аргументовані пропозиції щодо зміни запропонованого тарифу. Враховуючи той факт, що будинок зданий в експлуатацію 14.09.2017 року, а тариф на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території востаннє переглядався 01.06.2019 року, то кошторис до складових тарифу був складений до діючих цін того періоду. Тому при2йнявши до уваги зауваження та пропозиції представників ініціативної групи житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] щодо деяких статей витрат, які випливають на ціноутворення тарифу було вирішено з 01.01.2022 року встановити тариф на послугу з утримання будинків та прибудинкової території для житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на рівні 8,35 грн. за 1 кв.м. Позивач зазначає. що таким чином, інформація щодо необхідності коригування тарифу з економічним обгрунтуванням всіх витрат та вартості послуг з метою забезпечення належного функціонування ліфтів, насосів, інженерних мереж, та іншого необхідного обладнання в будинку надавалась неодноразово. Більше пропозицій від представників ініціативної групи житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] чи громадянина [PERSON] стосовно зміни запропонованого тарифу в установлений законом строк не надходило, отже процедура доведення інформації стосовно зміни тарифу до відома співвласників будинку відбулась. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання в частині сплати за надані комунальні послуги належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.12.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 28974,85 грн. за період з 01.12.2018 року по 20.12.2023 рік, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 22 лютого 2024 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з наведеного позивачем розрахунку вбачається що нарахування боргу починається не з нульового показника, а з суми 864,64 грн. станом на 01.12.2018 року, що взагалі позбавляє можливості встановити за який саме період у творився борг. Відповідач не оспорює той факт, що між ним та позивачем було укладено Договір №п6/117 за яким було встановлено тариф у розмірі 370,66 грн.. Однак позивач в односторонньому порядку змінив умови договору, а саме розмір тарифу до 440,80 грн. на місяць, однак доказів погодження зі зміною тарифів до відповідача не надходило. Також, відповідач просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. 27 лютого 2024 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснивши, що заборгованість почала нараховуватись з червня 2018 року, оскільки відповідач частково погасив суму заборгованості у розмірі 3300,00 грн. у жовтні 2018 року, а позивачем зазначену суму було розподілено за лютий, березень, квітень травень та частково червень 2018 року детальний розрахунок додано до відповіді на відзив. Також, просить відзив, поданий адвокатом Павелком Р. С. вважати неподаним та повернути особі, яка його подала у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). 22 лютого 2024 року в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву, та який надіслано представником [PERSON] - [PERSON] до суду 22.02.2024 року (вх. №10353/24-Вх), який представляє інтереси відповідача на підставі ордеру на надання правничої (правової допомоги), виданого адвокатським бюро «Руслан Павелко». Вказаний відзив містить повне ім`я особи, яка подала відзив, її місце проживання; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення). Також, відзив містить електронний підпис особи, яка його подала, що прирівнюються до власноручного підпису, та докази надсилання вказаного відзиву до Електронного кабінету позивачу. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відзив повинен містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача. Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року за № 1845/0/15-21 визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів). Відповідно до п.п. 5.4-1 п. 5 Положення, електронний кабінет - персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Відповідно до п. 24 - 26 Положення, Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. Таким чином, особа, яка подає документ через електронний суд лише заповнює шаблон документу, та не може змінити її змісту, а відтак, зазначення у відзиві на позовну заяву відповідача заявником не може слугувати безумовною підставою для повернення такого документу за наявності інформації, яка відповідає змісту ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України та ч. 3 ст. 178 ЦПК України. Предметом регулювання Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189-VIII є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 05 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада - Житлосервіс» та [PERSON] укладено Договір №П6/117 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідно до п. 1 Договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких посуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договром. Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору становить 370,66 грн. (п. 3 Договору) Згідно п. 2 Договору, Виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішення органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Пунктами 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 5 Договору, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов`язань у відповідачів виникла заборгованість за період з 06.2018 року по грудень 2023 року, яка становить 28917,56 грн. за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, що підтверджується розрахунком заборгованості, долученого позивачем до відповіді на відзив на позовну заяву, в свою чергу, відповідач не надав будь - яких доказів на спростування вказаного розрахунку. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з розрахункового (договрного) тарифу на послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , розмір тарифу з 01 січня 2022 року становить 8,35 грн. за 1 кв.м. Згідно п. 20 Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено вимогу у письмовій формі про розірвання цього договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Згідно п.п. 5 п. 12 Договору, виконавець має право вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги. Згідно п. 32 Договору, сторони будуть ввжати інформацію або будь - яке повідомлення отриманим, якщо вони будуть направлені поштовим зв`язком або на копії повідомлення, що залишається у сторони - відправника, посадовою особою кореспондента зроблено відмітку про отримання. Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Чинним законодавством не наведено істотних обставин, які б могли змінитись на стільки що б сторони не уклали б договір на таких умовах. Разом з тим, суд вважає, що теперішні ціни та послуги, які впливають на формування тарифів з утримання прибудинкової території, слід вважати тією обставиною, за якою виконавець не уклав би договір на умовах визначених за Договором №П6/117. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Частини 1, 2 ст. 632 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. 4. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. 5. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів. У частині третій статті 12 і частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив що представниками ініціативної групи було надані аргументовані пропозиції щодо зміни тарифу, разом з тим, до суду не надано доказів, які б підтвердили повноваження діяльності такої ініціативної групи, доказів щодо наявності рішення органу місцевого самоврядування щодо змін тарифів, згоду споживача щодо зміни істотних умов договору, оскільки такий договір носить індивідуальний характер, який укладено між виконавцем та фізичною особою - споживачем а також, будь яке інформування споживача зі сторони виконавця щодо змін істотних умов договору, разом з тим, в матеріалах справи міститься кошторис, який підписано директором ТОВ «Аркада-житлосервіс», вимога про погашення заборгованості від 22 травня 2023 року та квитанції, які підтверджують нарахування заборгованості за новим підвищеним тарифом. Відтак, за відсутності доказів погодження зі сторони відповідача розміру витрат на утримання будинку та прибудинкової території, позивачем помилково нарахована сума боргу за період з січня 2022 року з розрахунку 8,35 грн. за 1 кв. метр. Згідно ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідачем порушено зобов`язання в частині своєчасної та повної сплати грошових коштів за надані житлово - комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги за період з 01.06.2018 року по 01.12.2023 рік, тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за спірний період у розмірі 25182,99 грн. з розрахунку у 370,66 грн. за 1 квадратний метр починаючи з червня 2018 року до грудня 2023 року, в той же час, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів виконання покладених на нього зобов`язань, які б спростували наданий з боку позивача розрахунок заборгованості. Вирішуючи спір по суті, суд враховує заявлений стороною відповідача строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», установлено з 12 березня до 03 квітня 2020 р. на усій території України карантин. В подальшому, дію карантину неодноразово було продовжено та постановою КМУ від 27 червня 2023 року №651, карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, з 01 липня 2023 року строки позовної давності мали б продовжуватись, однак. 24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2023 року позивач звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача за період починаючи з червня 2018 року, що підтверджується відповідним вхідним номером проставленим на позовній заяві (а. с. 1), таким чином, позивачем пред`явлено позов до відповідача в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада - Житлосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача 25182,99 грн. заборгованості зі сплати послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкової території за період з 01.06.2018 року по 01.12.2023 рік, в іншій частині позовних вимог - позовні вимоги не підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2332,75 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи наведене та

Outcome: partial