Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , 05 жовтня 2023 року звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та надати останній її прізвище - [PERSON] . Вимоги обгрунтовала тим, що з відповідачем з 29 квітня 2014 року перебувала у звреєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку, рішенням від 12 січня 2016 року. Від спільного життя мають дочку, [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу відповідач дитину бачив тричі. Так, у 2015 році він подав до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні і відповідно до рішення суду позов було задоволено. Згідно з цим рішенням відповідач мав право спілкуватися зі своєю дитиною щонеділі, за попередньою домовленістю з матір`ю. Проте, дитину відповідач відвідав всього тричі, востаннє 08 серпня 2021 року, хоча жодних перешкод у спілкуванні дочки з батьком вона не чинила. Після останнього побачення з дитиною відповідач більше не домовлявся з нею про зустрічі з дитиною і не з`являвся. Окрім звернень до суду, відповідач періодично звертався до оргнау опіки та піклування з заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, при цьому дочку не відвідував жодного разу, перешкод у спілкуванні з дитиною вона йому не чинила. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавится її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. За вказаного створились умови, які шкодять інтересам дитини. Покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання дочки вирішує вона самостійно, без участі і підтримки з боку відповідача. Також останній має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки. Дитина знаходиться на її повному утриманні. У зв`язку зі вказаним, позивач звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав стосовно Уляни, на що їй було рекомендовано звернутися до суду та після проведення перевірки надано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Вважає, що зазначені нею факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківськихз обов`язків, отже є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні, яке відбулося за часом раніше, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник - адвокат Урсаленко О.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та будь-яких доказів по суті спору не надали. При цьому, у судовому засіданні, яке відбулося за часом раніше, представник відповідача позовні вимоги не визнавав та просив суд відмовити в їх задоволенні, вказав, що позовні вимоги заявлені до відповідача безпідставно, так як він від своїх батьківських обов`язків не усунувся, він бажає з дитиною спілкуватися, однак відповідач чинить йому в цьому перешкоди. У зв`язку з невизнанням представником відповідача позовних вимог, з метою повного й всібечного розгляду справи, захисту прав та інтересів дитини, суд визнав явку відповідача до суду обов`язковою, однак останній у судове засідання не з`явився. Після чого, ухвалою суду від 01 квітня 2024 року до нього було застосовнао захід процесуального примусу у виді штрафу за невиконання процесуального обов`язку - явки до суду, та повторно викликано в судове засідання, однак і після цього він у судове засідання не з`явився. Представник відповідача у судові засідання також не з`явився двічі поспіль. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У попередніх судових засіданнях не заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав з підстав викладених у висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, а також думку дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 29 квітня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2015 року, справа ЄУН 389/3924/15-ц. Поміж іншого у вказаному рішенні зазначено, що після розірвання шлюбу [PERSON] відновлюється дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, у сторін [INFO] , народилася дитина [PERSON] (а.с. 7,8). Відповідно до рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2015 року ухваленого у справі ЄУН 389/132/15-ц, відповідач звертався в суд з позовом до позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Судом позовні вимоги останнього було задоволено у повному обсязі - зобов`язано [PERSON] , не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , шляхом надання можливості спілкувантися батьку з донькою кожної неділі місяця за попердньою домовленістю з матір`ю (а.с. 10). З акту державного виконавця ВДВС Знам`янського міськрайонного управління юстиції від 13 вересня 2015 року вбачається, що на виконання вказаного рішення від 19 червня 2015 року судом видано виконавчий лист №2/389/132/15, який у подальшому звернуто до примусового виконання у ВДВС Знам`янського МУЮ. Між дитиною та батьком, у присутності матері за попередньою домовленістю між останніми, 13 вересня 2015 року відбулася зустріч (а.с. 11). 10 листопада 2020 року Знам`янським міськрайонним судом постановлено ухвалу (справа ЄУН 389/658/15-ц) про видачу [PERSON] за його заявою дубліката виконавчого листа виданого Знам`янським міськрайонним судом 25 серпня 2015 року в справі ЄУН 389/658/15-ц (номер провадження 2/389/132/15) про зобов`язання [PERSON] не чинити перешокоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , шляхом надання можливості спілкуватися батьку з донькою кожної неділі місяця за попердньою домовленістю з матір`ю. Підставою для видачі дубліката виконавого листа зазначено його знищення у зв`язку з фактичним виконанням та необхідність відновлення виконавчого провадження для здійснення подальших заходів виконавчою службою щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, так як мати дитини продовує перешкоджати їх спілкуванню (а.с. 12-13). У довідці закладу дошкільної освіти №7 «Козачок» Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 03 жовтня 2023 року зазначено, що [PERSON] виховує дочку [PERSON] , [INFO] , яка відвідувала заклад дошкільної освіти №7 «Козачок» м.Знам`янка з 2017 року по 2021 рік. Батько дитини ніякої участі в житті дівчинки в садочку не приймав (а.с. 17). Згідно з довідкою ліцею «Крила України» Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 19 вересня 2013 року, [PERSON] сама виховує дочку [PERSON] , ученицю 3-А класу ліцею «Крила Україна». За час навчання, починаючи з моменту вступу [PERSON] до навчалдьного закладу (2021 рік), батько дитини жодного разу не звертався до адміністрації навчального закладу, не відвідав ліцей, не цікавився успіхами доньки не спілкувався з вчителями в межах учбового закладу, не приймав участі в організаційних заходах, у тому числі - батьківських зборах, пов`язаних з учбовим процесом його дитини (а.с. 18). У акті обстеження умов проживання, складеному головним спеціалістом служби у справах дітей зазначено, що за адресою [ADDRESS] було перевірено умови проживання дитини [PERSON] . Встановлено, що за вказаною адресою розташований одноповерховий житловий будинок, який має три кімнати, кухню, коридор та санвузол. У будинку проживають і мають постійне місце реєстраціїї [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання за вказаною адресою задовільні. Будинок газифікований з водопостачанням, з усіма зручностями та побутовою технікою. Продукти харчування в достатній кількості. Дитина має окрему кімнату, спальне місце, особисті і спальні речі, іграшки, шкільне приладдя, розвиваючий куток. У сім`ї склалися доброзичливі стосунки (а.с. 19). З висновку практичного психолога ліцею «Крила України» Знам`янської міської ради від 15 січня 2024 року вбачається, що психологом закладу було проведено діагностику [PERSON] з метою вивчення її ставлення до членів своєї сім?ї, сімейних відносини, які викликають тривогу чи конфлікти, як дитина сприймає взаємовідносини з іншими членами сім?ї та своє місце в сім?ї, виявлення ставлення дитини до біологічного батька. Під час дослідження було використано дві методики, що виявляють особливості внутрішньосімейних відносин: проективна методика "Сім?я тварин" та проективна методика «Сімейна соціограма» Під час діагностування проводилася бесіда про взаємостосунки в родині. Також проводилося індивідуальне діагностування дитини. Малюнок сім?ї показав загальний рівень емоційної стабільності дитини. Відсутність психоемоційного зв?язку з біологічним батьком (відсутній на малюнках), [PERSON] знайома з рідним батьком, але під час проведення методики на роль батька дівчинка не ставить біологічного батька (не зображає на малюнках та не вважає рівноправним членом сім?ї). Мама є найбільш значимим та емоційно близьким членом сім?ї. Себе [PERSON] вважає значимим членом родини, яка складається з мами, бабусі та дідуся. Дівчинка емоційно близька з бабусею та дідусем, має домашнього улюбленця кота [PERSON] . Успішно навчається в школі, має хобі - малювання, товариська, доброзичлива, швидко встановлює контакт, спілкування активне, емоційний фон під час обстеження був врівноважений, охоче виконувала завдання психолога під час діагностування. Уляна байдуже ставиться до біологічного батька, не хоче спілкуватись. Уляна зобразила на своєму родинному дереві батьків бабусі та дідуся (її прабабусів та прадідусів), бабусю, дідуся, маму, себе та кота [PERSON] (а.с. 109). Згідно з довідкою Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Крпопивницькому районі Кіровоградстької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] має заборгованість по аліментам за період березень 2018 - липень 2023 року в сумі 99229 грн 01 коп. (а.с. 14). Відповідно до висновку від 25 вересня 2023 року, виконавчий комітет Знам`янської міської ради Кіровоградської області як органом опіки та піклування, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №12 від 20 вересня 2023 року) вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітної дочки [PERSON] . Крім того, з висновку вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей були здійснені заходи щодо запрошення [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини для з`ясування думки батька, але на контак він так і не вийшов.(а.с. 16). Допитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] вказала, що батька знає, але давно його не бачила, останній раз спілкувалася з ним десь три роки потому. Він не телефонує і не приходить. Вже забула його, пам`ятає тільки риси його обличчя трохи. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що: «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19». Відповідно до положень ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу і залежить від специфіки обставин, які необхідно довести у конкретній справі. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. Під час судового розгляду встановлено, що батько малолітноьї Хорунжої Уляни - [PERSON] з дитиною взагалі не спілкується з серпня 2021 року, її життям не цікавиться, не проявляє до неї жодного інтересу, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. Зазначені обставини в сукупності зрештою призвели до втрати родинного зв`язку дитини з батьком. Відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дочки, фактично переклавши свої батьківські обов`язки на позивача, оскільки дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її поному утриманні. Аліментів на дитину він також не платить. Судом не встановлено об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своєї дітини, її навчання, підготовку до самостійного життя, її медичний догляд та лікування, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені фактори, як окремо так і в сукупності, явно свідчать про свідоме тривале ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки Уляни, та є наслідком винної поведінки з його боку через свідоме нехтування своїми зобов`язаннями, покладеними на нього положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої дитини. Представником відповідача встановлені судом обставини не спростовані, жодних доказів які б свідчили про протилежне, або ж про перешкоджання матір`ю чи іншими особами у спілкуванні дитини з батьком, суду не надано. Факт ігнорування відповідачем судових засідань у даній справі, явку останнього в які судом визнано обов`язковою, також свідчить на користь того, що він не цікавиться долею своєї дитини та втратив інтерес стосовно неї. Залучення адвоката безоплатної вторинної правової допомоги для представництва інтересів не вказує про інтерес відповідача до дитини, бажання брати участь у її вихованні та утриманні. Зазначене вище вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. Разом з цим, позовна вимога про надання дитині прізвища матері задоволенню не підлягає, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права на дитину і звільняється від обов`язків щодо її виховання. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька або матері, позбавлених батьківських прав для зміни дитячого прізвища. Питання зміни прізвища дитини в даному випадку повинно вирішуватися у позасудовому порядку в органі державної реєстрації актів цивільного стану за відповідною заявою матері дитини. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений нею документально підтверджений судовий збір. Суд відзначає, що частинами першою, четвертою статті 169 СК України визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: partial