Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись на те, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування». У призначенні пенсії їй відмовлено, оскільки за наданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 року по 16.07.1980 року відповідного атестату від 16.07.1980 № 2840, оскільки в атестаті наявне ім`я - « [PERSON] », яке не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Заявниця просить встановити факт належності [PERSON] [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] , атестату № [NUMBER] про закінчення Професійно-технічного училища № 37 м. Горлівки, Донецької області, виданого 16 липня 1980 року. Заявник подала заяву про розгляд справи без її участі. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, надавши суду письмові пояснення, у якому вказується на необхідність встановлення факту належності [PERSON] атестату № 2840 про закінчення Професійно-технічного училища № 37 м. Горлівки, Донецької області, виданого 16 липня 1980 року. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено з матеріалів справи, заявниця 26.01.2021 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно рішення від 25.12.2023 за № 121630011588 у призначенні пенсії [PERSON] відмовлено, оскільки за наданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 року по 16.07.1980 року відповідного атестату від 16.07.1980 № 2840, оскільки в атестаті наявне ім`я - « [PERSON] », яке не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , картка фізичної особи платника податків, довідка від 27.04.2022 № 2615-7500629306 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видані на ім`я [PERSON] . З копії атестату від 16.07.1980 № 2840 вбачається, що у ньому наявне ім`я - « [PERSON] », яке не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Наявна розбіжність у написанні імені заявниці зумовила заявницю звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй атестату. Встановлення факту належності заявниці атестату породжує юридичні наслідки для неї, оскільки на даний час це впливає на реалізацію її права на призначення пенсії за віком. Наявність помилки в написанні імені у документі про освіту заявниці є перешкодою для врахування періоду навчання заявниці її трудового стажу, а виправити зазначену вище помилку у позасудовому порядку неможливо. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved