Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі АТ «Харківгаз») в особі представника Мартопляс В.В. звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначило, що АТ «Харківгаз» здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, відповідно до якого основним видом діяльності Товариства, є, зокрема, надання послуг з розподілу природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ. 17.01.2022 року представниками АТ «Харківгаз» було проведено обстеження газового обладнання в домоволодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , споживачем послуг якого є [PERSON] . Під час обстеження працівниками АТ «Харківгаз» було виявлено, що лічильник Gallus 2000 G-4 зав. № 1014386 має ознаки позаштатного режиму роботи, про що складений відповідний Акт про порушення № КН 000948 в якому зазначена наявність сторонніх шумів та збій цифр. В цей же день вказаний лічильник газу було демонтовано та направлено на позачергову повірку до лабораторії АТ «Харківгаз». За даними про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки а саме, довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/6215 від 24.01.2022 року) вбачається, що в лічильнику Gallus 2000 G-4 зав. № 1014386 наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою лічильника, та який не відповідає вимогам п. 6.4 Р50-071-98. Відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. 22.02.2022 року в приміщенні Куп`янського відділення АТ «Харківгаз» відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку донарахувань або зміни режиму нарахування обсягів природного газу, у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до п.п. 2 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу Газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕ КП №2494 від 30.09.2015 року щодо Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень споживачем природного газу, комісія вирішила акт про порушення № 000948 від 17.01.2022 року визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задовольнити повністю; донарахування об`ємів природного газу провести з 17.07.2021 року по 17.01.2022 року на суму 4663 грн. 11 коп. Відповідно до формули ВТВ (виробничо технічних втрат), відповідачу було донараховано об`єму природного газу на суму 4663 грн. 11 коп., яку у добровільному порядку за несанкціоноване відновлення газопостачання остання сплачувати відмовляється. З урахуванням викладеного, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача вартість не облікованого (донарахованого) обсягу газу в сумі 4663 грн. 11 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1 ст.\~6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК\~України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК\~України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК\~України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81\~ЦПК\~України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Частиною 1 ст.\~11\~ЦК\~України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За п. 4 гл. 1 роз. І Кодексу газорозподільних систем споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа\~підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з мстою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Отже, відповідач [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , має статус споживача природного газу. Відповідно до п. 2 гл. 1 роз. VІ Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498. Відносини між споживачем та газорозподільним підприємством регулюються типовим договором розподілу природного газу з урахуванням вчинення дій Споживачем щодо акцептування його умов, що визначено\~постановами НКРЕКП № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу»\~№ 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» від 30.09.2015 року. Згідно з п. 4 гл. 3 роз. VІ Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Договору). ( а. с.7-11). Пунктом 7 гл. 3 роз. VІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом приєднання\~ [PERSON] \~до умов Договору є забезпечення його домоволодіння природним газом. Розрахунки за спожитий природний газ відповідачем здійснювалися відповідно до фактичних показників газового лічильника Gallus 2000 G-4 заводський № 1014386. Пунктами 1, 5 глави 1 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачено, що приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу. Для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ\~цього Кодексу. Порядок перевірки вузлів обліку та їх складових унормовано гл. 9 роз. X Кодексу газорозподільних систем. Так за правилами п. 1 визначеної норми закону суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього\~Кодексу\~перевірку комерційного ВОГ та його складових. Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом. На виконання вищевказаних вимог закону, 17.01.2022 року представниками АТ «Харківгаз» при огляді газового лічильнику типу Gallus 2000 G-4 заводський № 1014386 в домоволодінні розташованому по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , було виявлено що вищевказаний газовий лічильник має ознаки позаштатного режиму роботи, про що був складений відповідний Акт про порушення № КН 000948 в якому зазначена наявність сторонніх шумів та збій цифр. Згідно довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/6215 від 24.01.2022 року вбачається, що в лічильнику Gallus 2000 G-4 заводський № 1014386 наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою лічильника, та який не відповідає вимогам п. 6.4 Р50-071-98. За результатами розгляду комісією акту про порушення від 22.02.2022 року комісією було прийнято рішення, що акт про порушення № 000948 від 17.01.2022 року визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задовольнити повністю; донарахування об`ємів природного газу провести з 17.07.2021 року по 17.01.2022 року на суму 4663 грн. 11 коп. Дане засвідчено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення № 29 від 22.02.2022 року.( а.с. 12-14). Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких, щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, в тому числі: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)( п. 1 гл. 2 роз. XI Кодексу газорозподільних систем). Згідно з п. 1 гл. 2 роз. XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток X цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення, (п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ). З акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 22.02.2022 року вбачається, що донарахований необлікований об`єм природного газу донараховано відповідачу за період з 17.07.2021 року по 17.01.2022 року. Вартість донарахованого об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківгаз» склала: 4663 грн. 11 коп. Таким чином, Відповідачу проведено перерахунок об`ємів спожитого природного газу, виходячи з об`ємів споживання аналогічного періоду попереднього року за період з 17.07.2021 року по 17.01.2022 року, донарахований обсяг природного газу склав 135,35 м3. Вартість донарахованого об`єму природного газу склала 4663 грн. 11 коп. Лист-вимога щодо сплати даної заборгованості разом з актом-розрахунком та рахунком па оплату вартості не облікованого донарахованого об`єму природного газу відповідачу направлено поштою. На даний час рахунок па оплачу необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відповідачем не оплачено. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , що є споживачем природного газу, здійснив несанкціонований відбір природного газу з ГРМ, чим порушив договір розподілу природного газу, укладений з відповідачем. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.\~78\~ЦПК\~України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідачем на виконання свого процесуального обов`язку не надано належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку що позовні вимоги АТ «Харківгаз» до [PERSON] підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved