Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

У грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, що складає 21420,42 грн., у тому числі: основний борг 14905,00 грн.; пеня 5061,28 грн.; три проценти річних від простроченої суми 1280,20 грн.; збитки від інфляції 173,94 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 30 серпня 2018 року № 540, [PERSON] з 1 вересня 2018 року зараховано студентом 1 курсу заочної форми навчання за спеціальністю 184 «Гірництво» за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатками. 01.09.2019 року між ДВНЗ ДонНТУ, як виконавцем, з одного боку та Відповідачем, я студентом і замовником освітніх послуг, було укладено Договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ГСзп-1/5/ГФ, згідно умов якого, Виконавець (ДВНЗ ДонНТУ) взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів змовника (Відповідача здійснити навчання за заочною формою (освітня послуга) студента, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за напрямом підготовки 184 «Гірництво» (п.1 Договору). Відповідачем, у свою чергу, були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором (п. 3.1 Договору). Відповідно до п. 5.3. Договору, кошти вносяться два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Обов`язки ДВНЗ ДонНТУ щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися в повному обсязі, що підтверджуються затвердженим навчальним планом. Відповідно довідки від 26.11.2021 № 114 відповідачу було нараховано за період навчання з 01.09.2018 по 23.09.2020 - 19840 грн.. Оплата за вказаний період навчання надходила частково, в сумі 4935,00 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість за навчання, що складає 14905,00 грн. Відповідно до наказу від 23.09.2020 року № 696, відповідач був відрахований з ДВ ДонНТУ. Відповідно до п. 3.4 Договору відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, був зобов`язаний у письмовій формі інформувати про це ДВНЗ ДонНТУ не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року, а відтак, в силу п. 5.4. Договору, оскільки відповідач письмово не повідомив ДВНЗ ДонНТУ про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п.3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Університетом до дати видання наказу про відрахування і відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Також за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ч.1 ст.624, ч.2 ст.625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача суму основного боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Не погодившись з позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що 01.09.2018 року ним було укладено договір № ГСзп-18/5/ГФ про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ». За навчання було оплачено лише за 1 семестр на 1 курсі у розмірі 4935,00 гривень, підтверджується самим позивачем у довідці № 114 від 26.1 1.2021 року. Після сплати цієї суми він не відвідував жодних навчальних занять взагалі до теперішнього часу. Він працюючи без відриву від виробництва і навчатися не міг у зв`язку із цим.Тому твердження позивача про те, що факт надання освітніх послуг підтверджується навчальним планом - безглуздий. Відповідно до п. 7.1 Договору, дія договору припиняється у разі невиконання п.п. 5 4.2 цього договору на протязі двох місяців.Відповідно до п. 5.3 Договору, кошти вносяться два рази на рік - не пізніше 10 вереси 20 лютого поточного навчального року. Таким чином, він був повинен 20 лютого 2019 року внести кошти у сумі 4985,00 грн. Оскільки він на протязі двох місяців (до 20 квітня 2019 року ) не вніс суму у розмірі 4985,00 грн., то саме 20 квітня 2019 року згідно п. 7.1 Договору, дія договору припинилася. Саме тому незрозуміло на якій підставі позивач у долученій до позову навчальній карт студента, починаючи з 13.06.2019 року. Тільки 23.09.2020 року його було відраховано зі складу студентів. Долучена позивачем до позову вимога (претензія) про погашення заборгованості № 01 13/907 від 16.07.2021 року, його взагалі не направлялася, оскільки немає рекомендованого повідомлення про вручення йому цієї вимоги. Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Законодавством та договором саме на здобувача освіти покладено обов`язок дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти, виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.Також такі доводи відповідача спростовуються тим, що відповідач фактичним отриманням освітньої послуги, був присутній на екзаменаційній сесії, складав заліки та іспити в вересні 2019, в серпні 2020 року, що підтверджується заліково- екзаменаційними листами. Тому доводи відповідача, що позовна заява не підлягає задоволенню з тих підстав, що відповідач працевлаштований, був відсутній на сесії, не міг проходити навчання являються необґрунтованими та не заслуговують на увагу.Поведінка відповідача, який вважає, що на його думку договір припинено 20.04.2019, але в вересні 2019 року, серпні 2020 року складав іспити за заліки, а у 2022 році у відзиві на позовну заяву заперечує проти отримання освітньої послуги, відвідування екзаменаційної сесії, суперечать його попередній поведінці (здійсненню оплати за навчання, участь у екзаменаційній сесії).Сторонами укладено договір про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання. Вартість навчання встановлено п.5.2 договору, відповідач зобов`язаний був вносити плату двічі на рік.Позивач належним чином виконував свої зобов`язання щодо надання освітніх послуг, що підтверджується затвердженим навчальним планом підготовки здобувачів вищої освіти, фактичним отриманням послуги відповідачем, а відповідач в свою чергу в порушення умов договору свої зобов`язання виконував не належним чином, не вносив платежі у строки і розмірах, встановлених договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.Згідно з п. 5.4. Договору, якщо Замовник або Студент письмово не повідомив Виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Виконавцем до дати видання наказу про відрахування Студента, і Замовник або Студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі.Тому вважати, що Договір припинив свою дію не має підстав, оскільки від Відповідача відповідно до п. 5.4 Договору будь-якої заяви про відмову від отримання освітніх послуг не надходило, будь-яких змін щодо строку дії договору сторони не вносили, отже, в силу п. 5.4 Договору сторони досягли згоди, що освітні послуги були надані Виконавцем до дати видання наказу про відрахування Студента, і Замовник або Студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше надав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання, був повідомленийналежним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК Українивстановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З досліджених матеріалів справи вбачається,що наказом ДВНЗ «ДонНТУ» від 30 серпня 2018 року№ 540 «Про зарахування на навчання» відповідача зараховано з 01 вересня 2018 року студентом 1 курсу на факультет за спеціальністю за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. 01 вересня 2018 року між ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавцем та відповідачем,як замовником і студентому кладено договір про навчанняу ДВНЗ «ДонНТУ» №ГСзм-18/5/ФГ,за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання за заочною формою для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом підготовки 184 «Гірництво». В свою чергу замовник взяв на себе зобов`язання, зокрема, своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором (пункт 3.1. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» №ГСзм-18/5/ФГ від 01 вересня 2018 року). Пунктом 3.4. вказаного договору визначений обов`язок замовника інформувати у письмовій формі виконавця і студента у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Згідно п. 5.2. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» №ГСзм-18/5/ФГ від 01.09.2018 року, загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавр становить 29850 грн, у тому числі за кожний семестр: на першому курсі навчання 4935 грн; на другому курсі навчання 4985 грн. Кошти вносяться два рази на рік не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року (п. 5.3. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» №ГСзм-18/5/ФГ від 01 вересня 2018 року). Відповідно до п. 5.4. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» №ГСзм-18/5/ФГ від 01 вересня 2018 року, якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. строк, вважається, що освітні послуги були надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, і замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Пунктом 6.2. вказаного договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3. у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Наказом ДВНЗ «ДонНТУ» № 696 від 23 вересня 2020 року «Про відрахування», зокрема, відповідача відраховано зі складу студентів ДВНЗ «ДонНТУ» з 23.09.2020 року за невиконання навчального плану (а.с.10). Згідно довідки ДВНЗ «ДонНТУ» № 114 від 26.11.2021 року за студентом [PERSON] за послугу навчання згідно договору №ГСзм-18/5/ФГ від 01 вересня 2018 року станом на 26 вересня 2021 року рахується заборгованість в сумі 14905,00 грн за період з 01 лютого 2019 року по 23 вересня 2020 року. Оплата за період навчання не надходила (а.с.8). Тобто, відповідач не виконуючи зобов`язання по оплаті за навчання,порушив умови договору,внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 14905,00 грн. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 21 лютого 2019 року по 13.12.2021 року за пенею становить 5061,28 грн, 3 % річних від простроченої суми 1280,20 грн, збитки від інфляції 173,94 грн. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором про навчання. Відповідно до пункту 18 статті 1 Закону України «Про освіту», освітня послуга - це комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання. Згідно частини 6 статті 79 Закону України «Про освіту» договір на здобуття освіти укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату; інші питання оплати навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, додаткових освітніх послуг у закладах освіти регулюються законодавством. Позивач у зобов`язанні надати освітню послугу виступав в якості виконавця та виконав свої зобов`язання в повному обсязі, тобто, навчання в період з 01 вересня 2018 по 23 вересня 2020 року проводилося згідно з навчальним планом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що послуги з навчання у вказаний період не надавалися, або він був позбавлений з вини позивача вказані послуги отримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь ДВНЗ «Дон НТУ» заборгованість за договором про навчання у розмірі 14905,00 грн, пені у розмірі 5061,28 грн , трьох відсотків річних від простроченої суми 1280,20 грн, збитків від інфляції у розмірі 173,94 грн, а всього 21420,42 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved