Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

06.12.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Дружківської міської військової адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до якого просить суд: встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] понад п?ять років з грудня 2002 року, по день його смерті, тобто до [INFO] ; визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , з грудня 2002 року, який помер [INFO] . Вони проживали за однією адресою у [ADDRESS] . У них був загальний бюджет, вони вели сумісне господарство, доглядали один за одним, придбавали разом продукти харчування, ліки, предмети гігієни, побутові речі та інше. Разом проводили дозвілля, відмічали разом іменини, свята та інше. Під час перебування в шлюбних відносинах з померлим цивільним чоловіком [PERSON] , в 2008 році за спільні кошти була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] . Дана квартира була зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на цивільного чоловіка позивачки - [PERSON] . Похованням цивільного чоловіка вона займалася особисто, отримала довідку про причину смерті, свідоцтво про поховання, свідоцтво про смерть, та займалася організацією поховання. Після смерті [PERSON] його особисті речі та документи знаходяться у позивачки. Вона продовжує доглядати за спірною квартирою, сплачує комунальні послуги. Після смерті її цивільного чоловіка [PERSON] , у встановлений законодавством шестимісячний строк вона звернулася з заявою до нотаріальної контори Дружківського нотаріального округа, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але позивачці було відмовлено. У відповіді приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області від 28.11.2023 року за № 842/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зазначено що їй необхідно довести факт проживання однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини. Якщо на час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вона не зможе документально підтвердити факт проживання однією сім?єю, то їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім?єю. Вважає, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] четвертої черги у зв`язку з тим, що мешкала з померлим однією сім`єю як жінка та чоловік без шлюбу більше п`яти років, та має право на його майно в порядку спадкування. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 07.12.2023 року залишив позовну заяву без руху та надав позивачці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 25.12.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2023 року позивачка [PERSON] надала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 28.12.2023 року прийняв до розгляду, відкрив провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначив по вказаній справі підготовче засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 01.02.2024 року закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте 23.01.2024 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник Дружківської міської військової адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, проти чого позивачка не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області 20.06.2002 року (арк. с. 3-4). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Дружківським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 28.02.2017 року (арк. с. 68-69). Відповідно до акту обстеження (кімнати, квартири) [ADDRESS] від 31.08.2023 року, затвердженим директором КП «Комсервіс» Шушваловим П. С., [PERSON] є власником квартири № 36 за вказаною адресою, але за даною адресою не жив з моменту придбання квартири 14.04.2008 року. За словами [PERSON] - цивільної дружини, з грудня 2002 року та по день смерті [PERSON] мешкав спільно з нею за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство і яка здійснила його поховання (арк. с. 6). З договору купівлі-продажу квартири від 01.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Радіоновим Ю. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1627, вбачається, що [PERSON] , передала квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON] (арк. с. 7). Згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів № 5701126 від 01.04.2008 року, номер правочину (договору купівлі-продажу): 2800636, предметом правочину є квартира [ADDRESS] , набувачем є [PERSON] (арк. с. 8); Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18484948 від 14.04.2008 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-проважу від 01.04.2008 року (арк. с. 9). З висновку ТОВ «КАПІТАЛ ЕКСПЕРТ УКРАЇНИ» від 25.09.2023 вбачається, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 81 690 грн, без ПДВ (арк. с. 14-17). 21.05.2023 року [PERSON] , [INFO] , помер у віці 57 років у м. Дружківка, про що 24.05.2023 року складено відповідний актовий запис № 927, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (арк. с. 5). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 24.01.2018 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , отримував пенсію по інвалідності, 3 групи за загальним захворюванням (арк. с. 65). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0875413 від 07.11.2017 року на підставі акту огляду МСЕК № 1788 було проведено первинний огляд [PERSON] , який має третю групу інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання. Згідно з висновком про умови та характер праці [PERSON] протипоказана важка фізична праця, тривала хотьба. Може працювати сторожем, вахтером (арк. с. 66). Лікарським свідоцтвом про смерть № 103 від 22.05.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Дружківка, Краматорський р-н, Донецька обл. (арк. с. 67). Згідно з довідкою про причину смерті від 22.05.2023 року, причина смерті [PERSON] хронічна серцева недостатність; атеросклеротичний кардіосклероз (арк. с. 12, 67). Відповідно до свідоцтва про поховання, реєстраційний номер 16 , виданого КП «Спектр» Дружківської міської ради 24.05.2023 року [PERSON] користувачу місця поховання, який 21.05.2023 року на ділянці № 5 , ряд № 8 , місце № 31 кладовище, розміщеного в Донське [PERSON] (арк. с. 11). Згідно з накладною № 12 від 21.05.2023 року витрати на поховання в сумі 7 980 грн [PERSON] понесла [PERSON] на підставі договору-замовлення (поховання [PERSON] , [INFO] на кладовище Донське) (арк. с. 13). Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 13730/13138-10-24/15.1 від 06.03.2024 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 04.03.2024 у справі № 229/8677/23 щодо витребування інформації про наявність актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей відносно [PERSON] , [INFO] , повідомляє наступне. За результатами перевірки по відділам державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено: актовий запис № 396 про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складений 09.08.1986 Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; актовий запис № 219 про розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складений 08.06.1989 Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; актовий запис № 9 про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складений 05.01.1991 Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції; актовий запис № 437 про розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складений 12.12.1995 Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Актових записів про народження дітей, батьком яких є [PERSON] , [INFO] , не виявлено (арк. с. 40-44). Довідкою ПриватБанку № J5GP8K4HCT5NGP10 від 17.04.2024 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за період 01.01.2015-17.04.2024 здійснювала платежі за адресою: [ADDRESS] за газопостачання, водопостачання, електропостачання, теплопостачання, вивіз сміття, абонентське обслуговування, квартплату, розподіл природного газу (арк. с. 70-85). В судовому засіданні 12.04.2024 позивачка [PERSON] , пояснила, що вона з 2002 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] Проживали разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] працював водієм, а також їздив на заробітки. Останній раз працював у м. Москва, коли повернувся із заробіток, виявилося, що у нього стерся тазостегновий суглоб. Потім йому встановили 3 групу інвалідності. Квартира та субсидія була оформлена на нього, а вона сплачувала за своєї картки за квартиру через ПриватБанк. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] та [PERSON] жили разом спочатку за адресою: [ADDRESS] , у будинку матері позивачки. Після смерті матері вона оформила спадщину на цей будинок, і залишилися жити там постійно. А у квартирі [ADDRESS] ніхто не проживав. [PERSON] та [PERSON] мали добрі відносини. [PERSON] помер у м. Дружківка, поховоли його на кладовище Донське. [PERSON] повністю займалася його похованням, а до цього і його лікуванням, коли він хворів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що з 2011 року він проживає за адресою: [ADDRESS] . У 2011 році познайомився з спочатку із [PERSON] , а потім і з [PERSON] Спілкувалися із [PERSON] по день його смерті, допомогали один одному, підтримували. Помер [PERSON] близько рік потому. Похованням займалася [PERSON] . Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. Згідно ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 54, 55 СК України дружина, чоловік мають право розподілити між собою обов`язки в сім`ї. Дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім`ї. Усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї. Вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім`ї вчинені за згодою другого з подружжя. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц). Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Враховуючи те, що обставини, на які посилається позвачка, знайшли своє підтвердження, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю без шлюбу як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] понад п?ять років з грудня 2007 року, по день його смерті, тобто до [INFO] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 Цивільного кодексу України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України, ч. 10 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимогу про визнання за [PERSON] , право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , слід задовольнити. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за доцільне залишити їх за позивачкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved