Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R 01.00203.007365446 в розмірі 71395,81 грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - Первісний кредитор чи AT «Ідея Банк») Договір про надання споживчого кредиту № R01.00203.007365446 від 29 грудня 2020р. (далі - Кредитний договір) на суму 52661,52 грн. За умовами Кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Всупереч умовам Кредитного договору Відповідачка [PERSON] належно не виконувала взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. 07.07.2023\~між AT\~«Ідея Банк»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~(далі\~-\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»,\~Позивач)\~укладено Договір\~факторингу №\~07072023\~(далі\~-\~Договір факторингу),\~у відповідності\~до умов\~якого АТ\~„Ідея Банк\~передає за\~плату ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» належні\~йому права\~вимоги,\~а останнє\~приймає права\~вимоги до\~боржників.\~Зокрема набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача за кредитним договором № R01.00203.007365446 від 29.12.2020 в сумі 71395,81 грн., з яких: 45652,66 грн. - заборгованість за основним боргом, 25743 грн. - заборгованість за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки Первісного кредитора. З урахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала та просила у позові відмовити, з підстав спливу строку давності, який на її думку закінчився 02.12.2023, та відсутністю права грошової вимоги за цим договором у ТОВ "ФК "ЄАПБ", оскільки її не було проінформовано про передання права вимоги від Первісного кредитора до позивача. Зазначає про сплату нею частини боргу, про що долучила копії квитанцій, відсутність аргументованого розрахунку заборгованості. Крім цього посилається на те, що під час підписання кредитного договору № R01.00203.007365446 від 29.12.2020 було одразу ж оформлено та підписано нею заяву про реструктуризацію, що на її думку може свідчити про введення її в оману та імовірні шахрайські дії працівників банку. Представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, у якому повністю підтримала позовні вимоги та навела спростування тверджень відповідача, зазначених у відзиві. Зокрема зазначила, що Відповідач [PERSON] розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала ані власний розрахунок наявної заборгованості, ані доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеному кредитним договором. Представник позивача наголосила, що до позовної заяви долучено додаток до паспорта споживчого кредиту графік щомісячних платежів за кредитним договором, в якому відображено відомості про нарахування чергових платежів, а саме суми та період нарахування сплати тіла кредиту та відсотків за кредитом, який було підписано [PERSON] власноруч. Відповідач на власний розсуд обрала кредитну установу та не висловила жодних заперечень щодо умов вказаного Кредитного договору. Представник позивача також заперечила проти твердження Відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, вважає, що сплив такого терміну слід обраховувати з моменту відступлення права вимоги Первісним кредитором, а саме після підписання Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023. Щодо законності вимог позивача як кредитора за договором № R01.00203.007365446, укладеним між Відповідачем [PERSON] та Первісним кредитором 29.12.2020, посилаючись на статті 512, 514 ЦК України, зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено Кредитний договір № R01.00203.007365446 від 29 грудня 2020р., згідно якого позичальник [PERSON] отримала кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 52661,52 грн., та зобов`язалася повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 1.2. цього Договору Банк надає кредит строком на 48 місяців. Позичальник укладенням цього договору дає доручення Банку, а Банк за дорученням Позичальника, надає кредит у день підписання даного Договору шляхом переказу коштів з позичкового рахунку Позичальника на рахунки: -№ [NUMBER] в АТ «Ідея Банк» МФО 336310. Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір № Z62.00203.004653323 від 17.12.2018»; -№ [NUMBER] в АТ «Ідея Банк» МФО 336310. Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір №R01.00203/00645351 від 02.03.2020». Пунктом 1.3. Договору передбачено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 35,02% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п.2.1. Договору Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках включно до 2 дня (числа) кожного місяця згідно Графіку щомісячних платежів, який міститься у п.6.1. даного Договору. Згідно графіку щомісячний платіж становить 2051 грн. Відповідач [PERSON] на виконання умов Кредитного договору здійснила кілька платежів протягом 2021-2023 років, однак належним чином зобов`язання про кредитному договору не виконала. Надані Відповідачем копії квитанцій на підтвердження виплачених сум за кредитним договором збігаються з сумами, які зараховані Кредитором та зазначені у розрахунку заборгованості, виписці з рахунку [NUMBER] за період з 29.12.2020 по 07.07.2023, відповідно до якого заборгованість [PERSON] становить 71\~395,81 грн, з яких заборгованість за основним боргом становить 45\~652,66 грн, заборгованість за відсотками 25\~743,15 грн. Таким чином судом встановлено, що Позивач (Первісний кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 71395,81 грн., з яких: 45652,66 грн. - заборгованість за основним боргом, 25743 грн. - заборгованість за відсотками, 0.00 грн.\~заборгованість за комісіями, яка підтверджується розрахунком (а.с. 17). Відповідно до статті 1054\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а у статті 530 ЦК України\~вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525\~ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору кредитного договору № R01.00203.007365446 від 29.12.2020 року про надання коштів у позику вимогам законодавства, а доводи відповідача про введення її в оману працівниками банку та імовірно шахрайські дії таких при укладенні договору та оформлення реструктуризації спростовуються самим змістом договору та іншими доданими до нього документами. Зміст кредитного договору містить усі його істотні умови, що вимагаються відповідно до змісту частини 1 статті 638 та статті 1054 Цивільного кодексу України. Зокрема, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін, тощо. Тому позицію відповідача суд розцінює як намагання уникнути зобов`язань за кредитним договором. Щодо твердження відповідача про відсутність у позивача права вимоги за даним кредитним договором судом встановлено, що 07.07.2023 між Aкціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів та визначені в Реєстрі Боржників, що підписуються Сторонами у паперовому вигляді. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № R01.00203.007365446 від 29.12.2020 в сумі 71395,81 грн., з яких: 45652,66 грн. - заборгованість за основним боргом, 25743 грн. - заборгованість за відсотками. Усі нарахування за даним договором здійснено безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки Первісного кредитора. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. Таким чином, законодавець не пов`язує заміну кредитора в зобов`язанні зі згодою боржника, а повідомлення останнього про заміну кредитора у зобов`язанні має на меті виключно захист інтересів нового кредитора, який бере на себе ризики щодо несприятливих для себе наслідків у зв`язку із таким не повідомленням боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, в тому числі і у випадку виконання зобов`язання боржником первісному кредитору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 71395 грн., з яких: 45652,66 грн. - заборгованість за основним боргом; 25743,15 грн. - заборгованість за відсотками, 0 грн. заборгованість за комісіями. З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний Договір факторингу на даний час є чинним і не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Тому твердження Відповідача про відсутність у ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до неї за Кредитним договором № R01.00203.007365446 є безпідставним. Щодо спливу строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 256\~ЦК України визначено поняття позовної давності\~строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257\~ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Кредитний договір № R01.00203.007365446 укладений 29.12.2020 між Відповідачем [PERSON] та Первісним кредитором строком на 48 місяців. Згідно графіку погашення заборгованості, останній платіж позичальником мав бути здійснений 29.12.2024. (а.с. 11). Востаннє платіж на погашення заборгованості за даним договором [PERSON] здійснено 03.07.2023 року. Нарахування заборгованості за договором закінчилось з 07.07.2023 моменту переуступки права вимоги за Договором факторингу від 07.07.2023 року. Таким чином, початком строку перебігу позовної давності є 07 липня 2023 року, тому строк позовної давності закінчується 07 липня 2026 року. Отже підстави пропущення строку позовної давності відсутні. Таким чином, враховуючи, що відповідачкою [PERSON] прострочено виконання грошових зобов`язань в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачкою [PERSON] суду не надано, суд вважає, що позивач набув права щодо стягнення заборгованості за зазначеним вище кредитним договором. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для його задоволення в повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати\~покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Outcome: approved