Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтований такими обставинами. 25.10.2020 року в м. Одеса по вул. Небесної Сотні відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка залишила місце пригоди та автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановами Київського районного суду м. Одеси у справах № 947/34281/20 від 30.11.2020 року та № 947/34236/20 від 30.11.2020 року відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № AО-1978771 від 18.03.2020 року. Відповідно до ст. 22,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Приватним акціонерним товариством «Універсальна», було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та, на підставі страхового Акту № 64741/1, було виплачено власнику автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в сумі 6200,00 грн. Оскільки відповідач після вчинення ДТП залишила місце пригоди, позивач, на підставі абз. «в» п.п. 38.1.1, п. 38.1, ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась, відповідно до ст. 128 ЦПК України, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки ДНАП ОМР, відзив на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Між сторонами виникли позадоговірні зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються\~главою 67, 82 ЦК України\~та\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом встановлено, що 25.10.2020 року в м. Одеса по вул. Небесної Сотні відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка залишила місце пригоди та автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановами Київського районного суду м. Одеси у справах № 947/34281/20 від 30.11.2020 року та № 947/34236/20 від 30.11.2020 року відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Згідно з ч. 6\~ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.10.2020 року, додатковому доказуванню не підлягає. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № AО-1978771 від 18.03.2020 року. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до\~ст. 979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілий власник автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» як до страховика відповідача про відшкодування шкоди отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи». Враховуючи викладене, та зважаючи на зібрані документи, відповідно до ст. 22,29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та було виплачено страхове відшкодування на підставі страхового Акту № 64741/1. Страхове відшкодування в сумі 6200,00 грн. було перераховано потерпілому на безготівковий рахунок. Відповідно до\~підпункту абз.\~«в» п.п.\~38.1.1,\~п.\~38.1,\~ст.\~38\~Закону України\~«Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач після вчинення ДТП залишила місце пригоди (а.с. 11-12). Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода,\~завданаджерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який відповідно до розміру задоволених\~позовних вимогпідлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved