Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

28 листопада 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі- продажу, зазначає, що 03 листопада 2023 року приблизно о 04:00 годині він почув, що зі стелі його квартири великим струменем ллється вода. Позивач піднявся на один поверх вище та почав стукати та дзвонити до квартири [ADDRESS] , двері йому ніхто не відчинив. Після цього він піднявся до квартири [ADDRESS] , так само дзвонив та постукав у двері, але ніхто не відчинив. Після цього подзвонив до аварійно-диспетчерської служби КП «Вода». Приблизно через годину приїхала аварійна служба, але як перекривається кран стояка під`їзда вони не знали, та поїхали. Ще через 2 години, о 7 годині ранку, приїхала друга аварійна служба та перекрила стояк холодного водопостачання. Весь цей час, приблизно протягом 3 годин, його квартиру заливала вода, яка текла зі стелі до підлоги. Вказує, що приблизно о 9 годині ранку того ж дня він поїхав до дільниці «Жилкомсервіс» [ADDRESS] , для того, щоб взяти номери телефонів його сусідів, які проживають зверху, а саме у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . У «Жилкомсервіс» надали таку інформацію, після чого він подзвонив власникам квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Приблизно через 15 хвилин приїхала власниця квартири [ADDRESS] і вони зайшли до її квартири. Але виявилось, що її квартира також залита: стеля обвалилась, були явні ознаки залиття з квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. Через 15 хвилин прибули інженер дільниці №4 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , майстер дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал Сушко П.С., слюсар-сантехнік дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал» [PERSON] , а також подруга власниці квартири [ADDRESS] . Після цього вони усі разом потрапили до квартири [ADDRESS] , де побачили залишки води на підлозі по всій квартирі. При обстеженні квартири [ADDRESS] виявилось, що на кухні, під мийкою, лопнула колба фільтру очищення холодної води, а також виявили, що ввідний кран холодної води був відкритий. 03 листопада 2023 року було складено Акт обстеження, у складі комісії: інженер дільниці №4 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , майстер дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал» [PERSON] , слюсар-сантехнік дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал» [PERSON] , відповідно до якого причиною залиття квартири є пошкодження фільтру очистки холодної води у квартирі [ADDRESS] . Стверджує, що власником квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Того ж дня позивач зателефонував відповідачу, повідомивши про залиття його квартири внаслідок пошкодження фільтру очистки холодної води у її квартирі, однак вона відмовилась приїжджати на місце залиття та відшкодовувати матеріальні збитки в добровільному порядку. Через деякий час позивач повторно зателефонував відповідачу, однак вона відповіла, що у неї скрутне матеріальне становище, мати захворіла онкологічним захворюванням, та вона подзвонить позивачу через декілька годин. Ні в цей день, ні в подальшому ніхто не перетелефонував. Також зазначає, що надалі позивачем було замовлено обстеження квартири з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття та направлено поштою відповідачу письмове повідомлення про час та місце проведення обстеження, однак відповідач відмовилась від отримання поштового відправлення. 15 листопада 2023 року, на підставі Договору №111/23 від 13.11.2023, було виготовлено Звіт про належну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ». Вказаним Звітом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 118 239 гривень. Вартість проведеної оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна складає 5500 гривень, що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордеру №1. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 123 739 (сто двадцять три тисячі сімсот тридцять дев`ять) гривень, що складається з: 5500 грн.- вартість проведеної оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна; 118 239 грн.- вартість матеріального збитку, завданого Позивачу внаслідок залиття квартири, а також вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року провадження у справі відкрите, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 13 лютого 2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Яровенко О.Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому щодо заявлених позовних вимог заперечувала в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що 03.11.2023 відповідачу подзвонили сусіди та повідомили про залиття декількох квартир та необхідність отримання доступу до квартири відповідача. Відповідач, яка знаходиться поза межами м. Харкова, попросила подругу відкрити квартиру та перевірити чи дійсно залиття відбулося через несправності в її квартирі. За словами подруги відповідача у квартирі відчувалася вологість, проте жодних слідів води не було, у чому пересвідчилися усі присутні. Також вказала, що надані позивачем Акт про залиття від 03.11.2023 та Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна №111/23 від 15.11.2023 складені із порушенням чинного законодавства, а тому не можуть бути визнані належними, достатніми та допустимими доказами. 19 лютого 2024 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про виклик свідків. Заява обґрунтована тим, що після ознайомлення з відзивом на позовну заяву, поданим представником відповідача, позивачу стало очевидним намагання відповідача спотворити факти залиття квартир та нежитлових приміщень з метою уникнення відповідальності. Вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи мають бути допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] - власницю квартири [ADDRESS] ; [PERSON] - власника нежитлового приміщення на 1-му поверсі у будинку [ADDRESS] ); [PERSON] майстра дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал». 19 лютого 2024 року позивачем [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти викладених у відзиві обставин та фактів з огляду на те, що викладені у відзиві обставини не відповідають дійсності, із посиланням на надані суду докази. Із твердженнями представника відповідача щодо неналежності Акту про залиття та Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна, також не погодився, вказавши, що вказані документи складені із дотриманням чинного законодавства. Крім того зазначив, що відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявлено та не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, просив їх задовольнити. Представниця відповідачки просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників справи та показання свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу належить квартира [ADDRESS] . З наданого позивачем Акту про залиття від 03.11.2023, у складі комісії: інженер дільниці №4 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , майстер дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал» [PERSON] , слюсар-сантехнік дільниці №4 Шевченківського району з ТО ВБС КП «Харківводоканал» [PERSON] , вбачається, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є пошкодження фільтру очистки холодної води у квартирі [ADDRESS] . Зі Звіту про належну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна №111/23, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ», вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 118 239 гривень. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . 03 листопада 2023 року їй телефонував позивач та повідомив, що з її квартири відбувається затоплення його квартири [ADDRESS] . Коли вона приїхала та зайшла до своєї квартири вона побачила, що її квартира також затоплена, пошкоджена стеля, шпалери та все затоплено. Після цього вона з позивачем піднялися поверхом вище та викликали комунальні служби для з`ясування вказаного питання. У подальшому прибула подруга власниці квартири [ADDRESS] , відчинила двері квартири, після того, як всі зайшли до квартири було встановлено, що затоплення відбувається по причині розриву колби сантехвузлів. Коли перекрили вхідний кран води, затоплення припинилося. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є майстром КП «Водоканал», і вказаний будинок входить до його сфери обслуговування. 03 листопада 2023 року йому потелефонували та повідомили про залиття за вказаною адресою. Він одразу зі слюсарем прибули за вказаною адресою та з`ясували, що залиття відбувається з квартири [ADDRESS] . Коли зайшли до квартири, встановили, що кран на подачу води не був перекритий, коли його закрили затоплення припинилося. Також було встановлена пошкоджена ( обірвана) колба фільтру на кухні. Всі поверхи були затоплені. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є чоловіком власниці квартир першого та цокольного поверху за вказаною адресою. 03 листопада 2023 року йому потелефонували та повідомили про залиття вказаних квартир. Він приїхав та побачив, що натяжна стеля дуже пошкоджена, висіла повна водою, кругом все було мокрим. У подальшому він та інші почали прибирати вказані наслідки затоплення. Телефонував власниці квартири [ADDRESS] за вказаною адресою, проте домовитися про компенсацію не виявилося можливим. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом положень ч. 3\~ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За правилами статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частинами 1, 2\~ст. 22 ЦК України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Щодо тверджень представника відповідача про невідповідність Акту про залиття від 03.11.2023 та Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна №111/23 від 15.11.2023, встановленим законодавчим вимогам, суд зазначає наступне. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку №4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі № 753/20314/15-ц від 12.11.2018 р.). У позовній заяві зазначено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем вживались заходи щодо належного та своєчасного повідомлення відповідача про складання Акту про залиття, а також про намір позивача провести оцінку матеріального збитку, завданого нерухомому майну. Представником відповідача не спростовано цей факт, як і не обґрунтовано причин відмови відповідача в участі при складанні вказаних документів. Посилання представника відповідача на те, що акт про залиття квартири не відповідає вимогам щодо його змісту та форми, а отже не може бути належним доказом розміру завданої шкоди суд не приймає до уваги виходячи з того, що сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані (Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №643/19078/15 та від 29 травня 2019 року у справі №645/2087/15). Частиною 2 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-III (далі - Закон № 2658-ІІІ) встановлено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в\~статті 9\~цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (ч. 3 ст. 3 Закону № 2658-III). Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону (ч. 4 ст. 3 Закону № 2658-III). Згідно із частиною 1 статті 4 Закону № 2658-III професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Відповідно до\~статей 5,\~6\~Закону №\~2658-III\~суб`єктами\~оціночної діяльності\~є:\~суб`єкти\~господарювання -\~зареєстровані в\~установленому законодавством\~порядку фізичні\~особи -\~суб`єкти\~підприємницької діяльності,\~а також\~юридичні особи\~незалежно від\~їх організаційно-правової\~форми та\~форми власності,\~які здійснюють\~господарську діяльність,\~у складі\~яких працює\~хоча б\~один оцінювач,\~та які\~отримали сертифікат\~суб`єкта\~оціночної діяльності\~відповідно до\~цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами. Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст. 7 Закону № 2658-ІІІ, проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування. Наданий позивачем висновок виготовлений оцінювачем ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ» [PERSON] , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 260/2022 від 10.06.2022 та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 15 від 16.03.2019. Таким чином, складання відповідного висновку оцінювачем, який є кваліфікованим та сертифікованим фахівцем і якому дозволена практична оціночна діяльність з такого напрямку оцінки майна як оцінка об`єктів у матеріальній формі, може визнаватися судом належним та допустимим доказом. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляла, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Розмір матеріальної шкоди, визначений у Звіті про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна №111/23 від 15.11.2023, відповідачем також не оспорюється. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази, врахувавши показання свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку у розмірі 118 239 грн. Розмір витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку підтверджуються Квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 17.11.2023. Враховуючи задоволення позовних вимог щодо стягнення суми матеріального збитку з відповідача у розмірі 118 239 грн., суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з залученням суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 5500 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1237, 39 грн.

Outcome: approved