Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

У листопаді 2023 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.11.2020 у розмірі 35\~287,12 гривень та вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідач, 28.11.2020, звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.11.2020, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі вказаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг [PERSON] було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , у розмірі 80000 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі та за механізмом нарахування встановленим вищезазначеним договором. З огляду на те, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 10.09.2023 становить 35\~287,12 гривень, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем, від імені та в інтересах якого діє адвокат Макаренко С.С., 06.12.2023, було надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так останнім зазначено про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на не дотримання позивачем механізму дострокового стягнення заборгованості. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Костромітіної О.О. від 10.11.2023 відкрито провадження у справі за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON] та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.02.2024, заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Макаренка С.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну допомогу, залишено без розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відповідача. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. Так, судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запущено новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». 28.11.2020 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.11.2020. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті у банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису. Відповідно до копії Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, (розділ 5), у випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань (п.п.5.16 -5.17 порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу; порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів) банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені. Відповідно до п.5.18 цих Умов і правил обслуговування у разі якщо Клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога Банку, зазначена у Повідомлені, втрачає чинність, а попередні узгоджені умови кредитування( у тому числі щодо сплати Щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. У випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Також матеріалами справи підтверджується, що на підставі вказаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 28.11.2020 [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] , у розмірі 80 000 гривень, із пільговим періодом за карткою до 62 днів, зі сплатою пільгової відсоткової ставки у розмірі 0,00001 % річних, зі сплатою обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості), зі сплатою базової відсоткової ставки у розмірі 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості) та зі сплатою збільшеної відсоткової ставки на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у розмірі 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Згідно паспорту споживчого кредиту, строк кредитування 25 років з правом автоматичного продовження. Таким чином судом встановлено, що зазначений вище кредитний договір є споживчим. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, її розмір станом на 10.09.2023 становить 35\~287,12 гривень. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Приписами абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. В частині 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Проаналізувавши вищевикладені норми права суд дійшов висновку, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не змінює визначений ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» порядок направлення письмової вимоги про дострокове повернення коштів. Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку достроково повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем, а також дотримання кредитором механізму дострокового стягнення заборгованості визначеного умовами договору. Позивач у позовній заяви, посилаючись на ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит», зазначає, що ним було надіслано відповідачу 30.05.2023 року повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору. Щодо належного повідомлення боржника про порушення зобов`язань за кредитним договором Верховний суд дійшов висновку, який викладений у постановах від 12 червня 2019 року у справі №344/3627/16-ц (провадження №61-21032св18), від 03 червня 2020 року у справі №359/8181/18 (провадження №61-22164св19), від 17 березня 2021 року у справі №361/1488/19 (провадження №61-6141св20), за змістом якого, виходячи з вищезазначених норм права та вимог Договору, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку, оскільки загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на позивача покладено обов`язок надання доказів виконання погоджених сторонами Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, а саме надіслання повідомлення про відповідне порушення за кредитним договором, у разі порушення строків сплати, із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звернення позивача з позовом до суду не звільняє його від виконання умов договору щодо дотримання алгоритму дій, які є передумовою для дострокового стягнення заборгованості в судовому порядку. Виходячи з того, що матеріали справи не містять доказів виконання позивачем Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank в частині надсилання відповідачу досудової вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, тобто доказів направлення боржнику за допомогою месенджерів та sms повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені, тому суд, приймаючи до уваги при вирішенні спору по суті відзив представника відповідача, в якому останній посилався саме на аналогічні підставі для відмови у задоволенні позову, дійшов висновку про відмову у задоволені позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості у розмірі 35287,12 гривень. Суд, відмовляючи у задоволені позову в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не вирішує питання розподілу судових витрат, понесених позивачем за подання позову до суду.

Outcome: dismissed