Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] відкритого на відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.02.2013 року по 01.11.2023 року за теплову енергію в розмірі 39 610,36 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються, тому позивач просить стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 39 610,36 грн., заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 12 848,72 грн., три відсотки річних в розмірі 4 181,41 грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 24.04.2024 року через канцелярію суду подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача лише заборгованість за теплову енергію в розмірі 39 610,36 грн., також просив справу розгляди без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.36). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 23.04.2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.39). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] відкритого на відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.02.2013 року по 01.11.2023 року за теплову енергію в розмірі 39 610,36 грн. (а.с.3-5). Згідно з претензією позивач повідомляв відповідачів про стан заборгованості та необхідність її оплати, однак відповідачі залишили дані вимоги без задоволення (а.с.12). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою [ADDRESS] , зареєстрована приватна власність за [PERSON] (а.с11). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 п.17 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, що останнім виконувалось невчасно та не в повному обсязі. Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Згідно з Законами «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т. ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів. Згідно п.8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісті і прирівняні до них у встановленому порядку особи, відповідач має посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни серія [NUMBER] від 16.09.2004, а тому вона має бути звільнений від сплати судового збору (а.с. 44-45). Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору сплачений судовий збір позивачу слід компенсувати за рахунок держави згідно п.п.1-1 пункту 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою КМУ від 03.08.2011 року №845. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved