Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

22.03.2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Шаповалов О.Г. подав до Марганецького міського суду Дніпропетровської області позов до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ В\~обґрунтування \~позовних вимог\~зазначив,\~що [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач [PERSON] 12.03.1994 року уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . 19.01.2000 року шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище громадянки [PERSON] . 25.02.2000 року Позивач уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Данні обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвами про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу. У березні 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Єрьоменко Євгенії Георгіївни, із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки був пропущений строк подачі заяви про прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України, що підтверджується відповіддю нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії. Вказує, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних, не залежних від її волі та її волевиявлення причин. Так [PERSON] в період з 14.02.2022 року по 27.02.2024 року проживала та працювала в республіці Польща, що підтверджується її закордонним паспортом. За таких підстав просить суд визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача - адвокат Шаповалов О.Г. надав суду заяву в якій просив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини розглянути за його та позивача відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 29.03.2024 року надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається , що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданої 26 квітня 2023 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 407. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає представник позивача у своєму позову, що спадкоємцями за законом на майно померлої [PERSON] є сторони по даній справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що дівоче прізвище позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , з якої також вбачається, що вона народилася [INFO] в м. Марганець, Дніпропетровської області, її батьками являються: батьком - [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Позивач двічі укладала шлюб, із [PERSON] та [PERSON] , наразі її прізвище - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу зі [PERSON] Серія [NUMBER] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00044056460, сформованого 14 березня 2024 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) та копією паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Марганець, Дніпропетровської області, Серія АК 866849. У березні 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Єрьоменко Євгенії Георгіївни із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, що залишилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском строк для прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Єрьоменко Євгенії Георгіївни Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області № 84/02-31 від 12.03.2024, наданої [PERSON] на її звернення щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна інформація приватного нотаріуса Єрьоменко Євгенії Георгіївни Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області № 85/02-31 від 12.03.2024 р. відповідно до якої, згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті померлої [INFO] [PERSON] , відсутня. Ухвалою міського суду від 22 квітня 2024 року у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г. було витребувано копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . З наданої приватним нотаріусом Єрьоменко Євгенії Георгіївни Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області №126/01-16 від 29.04.2024 року інформації вбачається, що в провадженні приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г. відсутня спадкова справа щодо майна померлої [INFO] громадянки [PERSON] . Заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини від спадкоємців [PERSON] не надходили. Із закордонного паспорту [PERSON] , [INFO] вбачається, що вона в період з 14.02.2022 року по 27.02.2024 року знаходилася в республіці Польща. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача та її представника з даним позовом до суду. Частиною 2\~ст.\~124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. \~ \~Поважною причиною\~пропуску строку\~є,\~перебування позивачки\~ період з 14.02.2022 року по 27.02.2024 року в республіці Польща. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №565/1145/17 від 26 червня 2019 року. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. \~ Судом\~встановлено,\~що \~ [PERSON] в період з 14.02.2022 року по 27.02.2024 року знаходилася в республіці Польща, у зв`язку з чим вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише у березні 2024 року, тобто з пропуском строку для прийняття спадщини. За таких підстав суд вважає, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач просить залишити судові витрати по справі за нею, то судові витрати, які складаються із судового збору, сплачені позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 1211,20 грн., слід залишити за позивачем.

Outcome: approved