Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] \~13.10.2023\~року звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою про\~визнання права\~власності на\~об`єкти\~нерухомого майна\~в порядку\~спадкування,\~посилався на\~наступні обставини: [INFO] померла його мати [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого 21 травня 2019 року секретарем Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №176, [PERSON] заповіла йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачу було відмовлено у вчиненні\~вказаної нотаріальної\~дії,\~з посиланням\~на неможливість\~визначити склад\~спадкового майна\~та неподання\~ правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Зазначає, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] .-голова двору, [PERSON] чоловік, [PERSON] син. Частки членів колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були рівними та становили 1/3 частки кожного станом на 01.07.1990 року. [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті [PERSON] і він фактично вступили в управління та володіння спадковим майном 1/3 часткою батька. Такі дії відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнавалися такими, що свідчили про прийняття спадщини. Також зазначає, що він та мати успадкували частку батька у рівних частках відповідно до ст.529 ЦК України. Прийняття спадщини після смерті батька змінили їх частки, розмір часток його та матері і становив по частки кожного (1/3+1/6). Таким чином, на момент смерті матері [PERSON] її частка у спадковому майні житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами становила частки. Уточнивши вимоги, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частину вказаного житлового будинку, як за спадкоємцем після померлої [INFO] матері [PERSON] . Ухвалою суду від 29.01.2024 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 26.02.2024 року (а.с.40). Ухвалою суду від 26.02.2024 року витребувано докази, оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні (а.с.45). 18.03.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2024 року. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] (а.с.142-143). Ухвалою суду від 18.04.2024 року витребувано докази (а.с.158). В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.43, 48, 145). Надавши заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву задовільнити в повному обсязі (а.с.134). Представник відповідача Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 42, 50, 147), надавши заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вказавши, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 133, 168). Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи належним чином (а.с. 148-149, 153, 166-167). Надавши заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с.154, 155). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02.03-04/06.92 від 15.09.2023 року будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №3, особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] чоловік, [PERSON] син (а.с. 105 зворот). Також відповідно до довідки Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (а.с.106), право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в реєстровій книзі №1 за реєстровим №8 зареєстровано за [PERSON] , як за головою колгоспного двору. При цьому підставою виникнення права власності на вказаний будинок зазначено свідоцтво на право особистої власності, видане виконавчим комітетом Полузірської сільської Ради народних депутатів від 23.01.1990 року. Статтею 18 ЗУ «Про власність», яка діяла на той час, визначено, що у власності осіб, що ведуть селянське (фермерське) господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону. Майно цих осіб належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено письмовою угодою між ними. Діючою на той час статтею 123 ЦК УРСР 1963 року визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року, роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні\~правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Таким чином суд доходить висновку, що кожен з проживаючих та зареєстрованих осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мав у своїй власності по 1/3 частині спірного домоволодіння. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.139). [INFO] помер [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.67). Відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ, які містяться в п.п.1,2 Постанови №7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, виникли до набрання чинності\~ЦК України, отже для вирішення даної справи підлягають застосуванню норми\~ЦК Української РСР. Відповідно до положень\~статті 524 ЦК Української РСР\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Стаття 548 ЦК Української РСР\~визначає для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно з статтею \~525 цього Кодексу є день смерті \~спадкодавця. За змістом частин першої, другої статті 549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-03-04/06.35 від 27.02.2024 року, [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . На день смерті в будинку були зареєстровані: дружина [PERSON] , син - [PERSON] (а.с.136). Тобто, в силу ст.549 ЦК Української РСР\~ дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] (позивач) вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їх чоловіка та батька [PERSON] . При цьому [PERSON] , згідно з даним, що містяться в спадковій справі №208, що заведена Новосанжарською державною нотаріальною конторою після майна померлого [PERSON] , 19.08. 1998 року зверталась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження (а.с.170-174). Враховуючи наведене [PERSON] та [PERSON] (позивач) отримали в спадщину 1/3 частку у будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] як члену колгоспного двору та їх частки в спірному майні стали по (1/3 + 1/3:2) у кожного. Таким чином [PERSON] за життя належала частка в будинку будинку [ADDRESS] та право власності на спірну частку будинку було набуте спадкодавцем на законних підставах, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного домоволодіння, враховуючи його частку (1/3) та частку, успадковану ним після смерті батька [PERSON] (1/6). [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Мачухівської сільської ради (а.с.57), померла [INFO] . За життя [PERSON] складений заповіт, що посвідчений 21.05.2019 року секретарем Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , відповідно до якого спадкодавець житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1148 га, кадастровий номер 5323484601:01:001:0102, земельну ділянку площею 0,5378 га, кадастровий номер 5323484601:01:001:0103, заповіла [PERSON] Земельну частку (пай) площею 4,1713 га, кадастровий номер 5323484600:00:001:0181, земельну ділянку площею 0,43 га заповіла [PERSON] (а.с. 88). Згідно з положеннями ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №П/02-46/10 від 17.01.2023 року, [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] . На день смерті в будинку були зареєстровані: син- [PERSON] (а.с.61 зворот). Відповідно до матеріалів спадкової справи №2/2023 від 19.01.2023 року, що заведена після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.52-131), подані заяви про прийняття спадщини від [PERSON] , [PERSON] , а також заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] спадкоємцями за заповітом є позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] [PERSON] 20.09.2023 року були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1148 га, кадастровий номер 5323484601:01:001:0102 та на земельну ділянку площею 0,5378 га, кадастровий номер 5323484601:01:001:0103 (а.с.123, 126). А [PERSON] 20.09.2023 року видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,1713 га, кадастровий номер 5323484600:00:001:0181 та на земельну ділянку площею 0,4300 га, кадастровий номер 5323484603:03:001:0117 (а.с.117, 120). Однак, 20.09.2023 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Троцькою О.А. прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна та не надано документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спірний житловий будинок (а.с.129-130). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Враховуючи, що судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №3, особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, частка [PERSON] з урахуванням успадкованої частки після смерті [PERSON] , становить , тобто [PERSON] за життя була власником вказаної частки будинку та право власності на спірну частку будинку було набуте спадкодавцем на законних підставах, а отже таке право увійшло до складу спадщини після її смерті, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved