Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

11 квітня 2024 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд видати обмежувальний припис [PERSON] , [INFO] на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; перебування в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 50 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 50 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 11 квітня 2024 року [PERSON] доповнила вимоги заяви, просила заборонити [PERSON] , [INFO] , спілкування з постраждалими дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції заявниці. Заява обґрунтована тим, що заявниця проживала однією сім`єю з [PERSON] . Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 27.03.2024 року посадовою особою Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено тимчасовий заборонний припис стосовно [PERSON] . Як до винесення тимчасового заборонного припису, так і після заявниця неодноразово потерпала від фізичного та психологічного домашнього насильства за фактом якого зверталася до поліції. У зв`язку із вчиненням насильства з боку [PERSON] , яке тільки посилюється, заявник потребує захисту в формі обмежувального припису. Рух справи. Ухвалою суду заява була залишена без руху. Ухвалою суду провадження у справі відкрито. У судовому засіданні [PERSON] подану заяву із доповненням вимог підтримала, просила задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] просила задовольнити заяву. Вказала, що є матір`ю [PERSON] , її донька тимчасово вимушено проживає з нею через вчинене домашнє насильство. Але [PERSON] з`являвся і в цю квартиру, вихоплював ключі у неї, вдарив, з приводу чого вона звернулась до поліції. [PERSON] чергує біля двері квартири, прислухається, тероризує сусідів та їх дітей. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] з весни 2022 року мешкала однією сім`єю з [PERSON] . Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Постановами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року у справі №185/4049/22, від 22 серпня 2022 року у справі №185/6311/22, [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП. Вказаними постановами суду встановлено, що 02.06.2022 о 16-00 год. [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пошкодив сокирою домофон на дверях під`їзду № [NUMBER] , а також виражався нецензурною лайкою на оточуючих, чим порушив громадський порядок, 30.07.2022 року о 10-00 год. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у під`їзді біля кв.42, нав`язливо чіплявся до громадян, виражався грубою нецензурною лайкою на адресу перехожих, при цьому голосно стукав у двері вищевказаної квартири, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Постановами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року у справі №185/6295/22, від 21 серпня 2023 року у справі №185/10550/23, від 28 серпня 2023 року у справі №185/11039/23, від 07 вересня 2023 року у справі №185/10690/23, від 02 жовтня 2023 року у справі №185/11811/23, від 02 жовтня 2023 року у справі №185/11813/23, від 02 жовтня 2023 року у справі №185/11814/23, від 06 жовтня 2023 року у справі №185/11359/23, від 06 жовтня 2023 року у справі №185/11314/23, [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП. Вказаними постановами суду встановлено, що [PERSON] відносно своєї співмешканки [PERSON] вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру. Постанови суду набрали законної сили. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року у справі №185/15162/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України зобов`язано [PERSON] пройти програму для кривдників строком на 1 місяць. Вирок суду набрав законної сили 20 січня 2024 року. Вироком суду встановлено, що [PERSON] , спільно проживаючи в квартирі [ADDRESS] зі своєю співмешканкою [PERSON] у період часу з 16 серпня 2023 року по 29 серпня 2023 року, систематично та наполегливо, з мотивів явної неповаги до норм моралі та здоров?я, існуючих норм співжиття, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи, погрози на адресу своєї співмешканки [PERSON] щодо її виселення, чим призвів її до психологічних страждань та спровокував у [PERSON] почуття незахищеності, що призвело до погіршення якості життя, оскільки остання не мала змоги вести звичайний уклад життя. [PERSON] у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки [PERSON] , що призводить до психологічних страждань останньої. Внаслідок систематичних протиправних дій з боку [PERSON] його співмешканка [PERSON] зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, залякуванні, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя. Отже, [PERSON] вчинив домашнє насильство щодо [PERSON] , тобто вчинив умисне систематичне психологічне насильство щодо [PERSON] , з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя [PERSON] 27.03.2024 року посадовою особою Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено тимчасовий заборонний припис стосовно [PERSON] , постраждала особа - [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Згідно свідоцтв про народження дітей, [PERSON] мати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснень [PERSON] вона вимушена тимчасово проживати у своєю матері [PERSON] через постійне переслідування, погрози, фізичне та психологічне насильство з боку [PERSON] щодо неї. Але і в квартиру за місцем проживання у матері [PERSON] приходить, чергує біля дверей, прислухається через двері, намагається потрапити в квартиру, одного разу о другій ночі [PERSON] потрапив в квартиру та пішов до кімнати [PERSON] перевірити, з ким вона в кімнаті. Заявник вказала, що діти були присутні при конфліктах, які влаштовує [PERSON] , старшу дитину, [PERSON] , [PERSON] переслідує на вулиці та вмовляє пустити в квартиру, де проживає мати. Також [PERSON] постійно намагається зв`язатися з заявницею через інших людей, через невідомі номери, надсилає їй в Телеграмі відео-повідомлення з погрозами та образами. Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно статті 1\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом. Частиною 2 ст.\~3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні діти. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа, у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. ч. 2 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово був притягнутий до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за фактами систематичного вчинення домашнього насильства стосовно [PERSON] , був притягнутий до відповідальності за скоєння кримінального правопорушення за вчинення домашнього насильства стосовно [PERSON] . Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст. 82 ЦПК України). Однак [PERSON] висновків для себе не зробив, продовжує протиправні дії стосовно [PERSON] , вчиняє дії фізичного та психологічного насильства, в тому числі і в присутності дітей [PERSON] та [PERSON] , що може негативно вплинути на психічне здоров`я дітей. Відтак дії [PERSON] щодо [PERSON] , приниження її честі та гідності, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дітей. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я дітей, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою, а тому суд переконаний у необхідності видачі обмежувального припису. На виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника. Розподіл судових витрат. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 350-5 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved