Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

26 грудня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що є надавачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою коштів за отримані житлово-комунальні послуги у відповідача в період з листопада 2021 року по листопад 2023 року утворилася заборгованість, яка складає 22 336, 67 грн (22 2271, 74 грн - сума основного боргу, 13, 30 грн. - 3% річних, 51,62 грн. - розмір інфляційних втрат), та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2024 року цивільну справу № 753/312/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 11 січня 2024 року. У період з 17 січня 2024 року по 19 січня 2024 року суддя була відсутня у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю. 23 січня 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , та на адресу місцезнаходження майна, власником якого вона є: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у позові, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 134,2 кв. м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14). Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» виконує функції експлуатаційної організації та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до наказу АТ ХК "Київміськбуд" № 85 від 04 травня 2005 року (а.с.9). 08 вересня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 100444 про компенсацію витрат на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій (а.с.16-17). Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Загальна площа квартири [ADDRESS] , за якою виникла заборгованість, становить 134,2 кв.м., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як зазначалось, пунктом 3.1 договору про про компенсацію витрат на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, укладеним між ТОВ "Ковільська-Житлосервіс" та [PERSON] , передбачено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення договору становить 6,52 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири. Для забезпечення належної якості послуг та функціонування спільного майна будинку, з 01 вересня 2023 року була скоригована вартість послуг (з урахуванням серпня 2023 року) по будинку [ADDRESS] . Додаткове відшкодування становить: по статті "Освітлення МЗК, підвальних приміщень та підкачування води" - 0,61 грн за кв.м.; по статті "Енергопостачання для ліфтів" - 0,13 грн кв.м., про що свідчить відповідне оголошення (а.с.20). Звертаючись із позовною заявою, позивач вказав, що відповідач не належним чином виконував умови договору, внаслідок чого у нього за період з листопада 2021 року по листопад 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 22 271,74 грн, на яку позивачем також було здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 51,62 грн та 3% річних у розмірі 13,30 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.3) Розрахунок заборгованості був перевірений судом та покладається в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку тарифів та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 13,30 грн та інфляційні втрати в розмірі 51,62 грн, які були нараховані до 24 лютого 2022 року, суд зазначає наступне. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Ковальська -Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 22 336, 67 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved