Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Заступник керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Світловодської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня Світловодської міської ради», згідно якого просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Світловодської міської ради грошові кошти в сумі 4617 грн. 54 коп., затрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] . В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року по справі № 401/2559/22, який набрав законної сили, [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, покладено вимоги, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до вироку суду [PERSON] засуджено за те, що 26 березня 2022 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та агресії, взяв зі столу шестилітрову емальовану каструлю та наніс декілька ударів в область голови [PERSON] , від яких потерпіла впала на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії [PERSON] наніс декілька ударів ногами в область ребер [PERSON] . Своїми умисними діями [PERSON] вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . У результаті злочинних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лоба, забійної рани правого передпліччя, внутрішньочерепної травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпіла [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради в період з 26 березня 2022 року по 06 квітня 2022 року (всього 12 днів). На лікування потерпілої закладом витрачено кошти в сумі 4617,54 грн. В рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування не заявлявся. При цьому, витрати на лікування потерпілої в добровільному порядку [PERSON] не відшкодовані, у зв`язку з чим заступник керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області просить задовольнити позов.(а.с.1-15) Ухвалою судді від 28 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.(а.с.56-57) В судовому засіданні прокурор [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивача Світловодської міської ради Тітова Ю.М. в судове засідання не прибула, подала письмове клопотання, яким підтримала позовні вимоги та просила провести судовий розгляд у її відсутність. (а.с.62-63) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, зазначив, що йому зрозумілі наслідки визнання позову, від надання пояснень по суті відмовився. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. (а.с.60) Суд, заслухавши прокурора, відповідача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року у справі № 401/2559/22, який набрав законної сили 04.03.2023 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням відповідно до пунктів 1,2 частини 1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.(а.с.16-17) Згідно вироку судом було встановлено, що 26 березня 2022 року близько 17 години 00 хвилин [PERSON] знаходилась за місцем свого проживання за адресою [ADDRESS] , з сином [PERSON] , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та невісткою [PERSON] . Під час перебування в приміщенні квартири у [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та агресії, виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . [PERSON] взяв зі столу шестилітрову емальовану каструлю та наніс декілька ударів в область голови [PERSON] , від отримання яких остання впала на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дій [PERSON] наніс декілька ударів ногами в область ребер [PERSON] . У результаті злочинних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лоба, забійної рани правого передпліччя, внутрішньочерепної травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно листа в.о. директора КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради С.Савича від 04 квітня 2023 ркоу за № 325/01-14, [PERSON] згідно історії хвороби стаціонарного хворого № 681 знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні в період з 26 березня 2022 року по 06 квітня 2022 року. Сума фактичних витрат підприємства щодо надання медичної допомоги [PERSON] складає 4617,54 грн. (а.с.40) Відповідно до довідки, складеної провідним економістом КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради вартість одного ліжко-дня в травматологічному відділенні складає: березень 2022 року - 479,63 грн., квітень 2022 року - 289,96 грн. Загальна сума витрат за період з 26 березня 2022 року по 06 квітня 2022 року складає 4617,54 грн. (а.с.23) Згідно п. 1.3 статуту КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (надалі - Статут), майно підприємства є власністю територіальної громади м. Світловодська в особі Світловодської міської ради. Згідно п. 1.6 Статуту, засновником, власником та органом управління майном, за яким закріплено функції управління підприємством, є Світловодська міська рада. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Згідно п. 6.1 Статуту майно підприємства є комунальною власністю. Майно підприємства становлять, зокрема, і грошові кошти. За п. 6.3 Статуту, джерелами формування майна комунального підприємства є, зокрема, кошти державного, місцевого бюджету м. Світловодська та об`єднаних територіальних громад (бюджетні кошти); кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Виходячи із вищенаведеного, усі грошові кошти, які одержано КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (у тому числі з Державного бюджету України, НСЗУ, місцевого бюджету, тощо), з моменту їх одержання Підприємством стають власністю територіальної громади міста Світловодська, в особі Світловодської міської ради. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Світловодська міська рада як власник та управитель лікарні.(а.с.24-36) Згідно листа Світловодської міської ради Кіровоградської області від 23.02.2024 року за № 01-24/76/1, відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 333 від 12 березня 2012 року, фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні видатки», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом. В зв`язку з недостатністю фінансування на сплату судового збору, Світловодська міська рада не має можливості звернутися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 4617,54 грн. У зв`язку з цим, Світловодська міська рада звернулась до Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області з проханням здійснити представництво в суді інтересів держави. (а.с.48-49) Вирішуючи позов по суті, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 1191 ЦК України держава, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Таким чином, витрати лікарні в сумі 4617,54 грн. залишилися невідшкодовані. Як вбачається з наданих суду доказів, в добровільному порядку кошти на лікування відповідачем не відшкодовані. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах вказаного кримінального провадження не заявлявся у зв`язку з недостатністю фінансування витрат на оплату судового збору. Відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відтак, оскільки КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради, головним розпорядником коштів якого є виконавчий комітет Світловодської міської ради, витратило бюджетні кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , кошти в сумі 4617,54 грн. необхідно стягнути з відповідача. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір підлягав сплаті за п. 1.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 3028,00 грн. З огляду на вищезазначене, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved