Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 35% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 1 березня 2024 року і до повноліття дітей. Позов мотивує тим, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, а сторони у справі з 25 лютого 2022 року проживають окремо та відповідач зобов`язаний брати участь в забезпеченні належного рівня життя дітей. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 181, 191 СК України. Позов на адресу суду надійшов 26 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 1 квітня 2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду. Судове засідання 19 квітня 2024 року не відбулось у зв`язку з неявкою в таке сторін у справі, які належним чином були повідомленими про час і місце його проведення. В судовому засіданні 1 травня 2024 року відповідач позов визнав частково, вказав, що готовий сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі сім тисяч гривень щомісячно. Пояснив, що і зараз добровільно сплачує аліменти в межах шести-семи тисяч гривень щомісячно в залежності від розміру отриманого ним доходу, який в нього коливається в межах двадцяти-двадцяти п`яти тисяч гривень та він є офіційно працевлаштованим. Однак не згідний сплачувати аліменти у частці від доходу, оскільки має інші витрати на утримання майна та старших батьків. Підтвердив, що діти проживають разом з матір`ю позивачем у справі Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву відповідно до якої розгляд справи просить провести у її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності позивача, відносно чого відповідач не заперечив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 2012 року та [NUMBER] від 25 січня 2017 року відповідно. Діти проживають разом з позивачем, що визнається сторонами, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина доказування не потребує. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2024 року в справі №467/5577/23 шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Сторони у справі належних і допустимих доказів розміру їх щомісячного доходу не надали, відповідач в судовому засіданні підтвердив, що офіційно працевлаштований та його дохід становить двадцять двадцять п`ять тисяч гривень щомісячно. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, визнає позов частково, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2024 році, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в розмірі 35% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 березня 2024 року, як просить позивач у позові, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, а позов на адресу суду надійшов 26 лютого 2024 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний місячний дохід, що ним підтверджено в судовому засіданні, часткове визнання позову відповідачем і визначення розміру аліментів позивачем в частці, що ненабагато є більшою від мінімально законодавчо визначеного розміру аліментів, які стягуються на утримання двох дітей. Суд не бере до уваги доводи відповідача про добровільну сплату аліментів і необхідність утримання старших батьків, оскільки суду ним не надано жодного належного і допустимого доказу цим обставинам, а також доказів, що його батьки потребують утримання з його сторони. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1211,2 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved