Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.02.2023 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис за № 26. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу вони не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, розбіжностей у поглядах на життя та відсутність спільних інтересів. Між ними зникли почуття поваги та любові один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Можливість відновлення сім`ї втрачена. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач уникає розірвання шлюбу в добровільному порядку, тому вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Ухвалою суду від 01.02.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Проти розгляду справи за його відсутності не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.02.2023 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу дітей немає. Спору щодо поділу майна між сторонами не виникає. По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не мають та вважають можливість збереження сім`ї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв`язку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved