Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

04 березня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту зі спадкового майна. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкодавець не залишив заповіту. За заявою позивачки про прийняття спадщини в приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Чернявського Ю.В. після смерті спадкодавця заведена спадкова справа № 123/2023. Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не подавали. 14.02.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця, а саме: квартиру [ADDRESS] . Однак приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на це спадкове майно накладено арешт. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значиться запис про обтяження за реєстраційним номером 1736303 від 03.03.2005 року у вигляді арешту майна, накладеного на підставі постанови Кобеляцького відділу ДВС від 08.07.2002 року серії АА № 810044, власником якого зазначено [PERSON] . З даної постанови Кобеляцького відділу ДВС вбачається, що здійснювалося примусове виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31.03.1999 року № 1-64 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень з боржника [PERSON] на користь [PERSON] . В лютому 2024 року [PERSON] звернулася до Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна спадкодавця. У відповідь [PERSON] отримала листа, яким повідомлено про те, що в період (не зазначено) по 15.08.2006 на виконанні перебувало ВП № 605800 з примусового виконання виконавчого листа (по кримінальній справі) № 1-64 від 31.03.1999 року, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди 5000,00 гривень. 15.08.2006 за вказаним виконавчим провадженням прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Також у листі вказано про необхідність вирішення питання зняття арешту з майна в судовому порядку. Таким чином, позивач [PERSON] прохала суд зняти арешт з усього майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , накладений на підставі постанови Кобеляцького відділу ДВС від 08.07.2002 року серії АА № 810044, запис про обтяження за реєстраційним номером 1736303 від 03.03.2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.25-27). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача адвокат Галушко С.С. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Не заперечує проти зняття арешту з майна [PERSON] , який помер [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в.о. начальника [PERSON] подала клопотання про розгляд справи без участі державного виконавця. В прийнятті судового рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] (а.с.9). На підставі договору купівлі-продажу будинку від 26.05.2021 року серії HPA № 557379-557380, зареєстрованого в реєстрі за № 896, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.10-12). [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). На випадок смерті [PERSON] не залишив заповіту. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , є його дочка [PERSON] , яка в передбачений законом термін подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.37). Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Чернявського Ю.В. від 14.02.2024 року № 58/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , в зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно (а.с.13). В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значиться запис про обтяження за реєстраційним номером 1736303 від 03.03.2005 року у вигляді арешту майна, накладеного на підставі постанови Кобеляцького відділу ДВС від 08.07.2002 року серії АА № 810044, власником якого є [PERSON] (а.с.15-16). З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.07.2002 року серії АА № 810044 вбачається, що Кобеляцьким відділом ДВС здійснювалося примусове виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31.03.1999 року № 1-64 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень з боржника [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.14). У листі Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.02.2024 року № 3815 (а.с.17) зазначено, що за результатами розгляду звернення [PERSON] щодо зняття арешту з належного [PERSON] нерухомого майна, що згідно пошуку, здійсненого за даними Журналів обліку вхідної кореспонденції, Журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю; бази даних АСВП, станом на день надання відповіді у відділі у відношенні [PERSON] , як боржника, виконавчі документи, що перебувають на виконанні, відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що відносно суб`єкта [PERSON] значиться арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 1736303 від 03.03.2005 року, підстава обтяження: постанова АА 810044 від 08.07.2002 Кобеляцького відділу ДВС, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Станом на даний час із зазначеної інформації, враховуючи відсутність даних про виконавче провадження та даних, ідентифікуючих особу боржника, однозначно ідентифікувати при виконанні якого саме виконавчого документа та відносно кого саме накладений арешт, не можливо. До того ж однозначна ідентифікація боржника, за умови відсутності відносно нього виконавчих проваджень, які завершені в минулі роки, також не можлива, так як даної категорії виконавчі провадження зберігаються в архіві протягом трьох років, після чого знищуються відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017. Разом з цим, згідно пошуку, здійсненого за даними бази АСВП (ВП спецрозділ), встановлено, що відносно боржника [PERSON] в період (не зазначено) по 15.08.2006 на виконанні перебувало ВП № 605800 з примусового виконання виконавчого листа (по кримінальній справі) № 1-64 від 31.03.1999 року, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди 5000,00 гривень. 15.08.2006 за вказаним виконавчим провадженням прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Враховуючи викладене та у відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», для вирішення питання зняття арешту необхідно звертатися до суду. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На сьогодні позивач [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на майно та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. На час звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту зі спадкового майна, за наявності арешту (обтяження) на майно, порушується право позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме позбавлена можливості оформити спадкові права на квартиру, яка належала її померлому батькові. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна, вказаного в позовній заяві. Виконавче провадження на даний час завершено в зв`язку з чим підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту в заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту з майна. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved