Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування поданої заяви позивачка зазначила, що повнолітній син позивача та відповідача, [PERSON] у 2021 році зарахований на 1 курс денного відділення Дніпровського технолого-економічного фахового коледжу 1 рівня акредитації, згідно наказу №56/в від 30.07.2021 року. [PERSON] проживає разом з матір`ю, продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки позивачка не має можливості в повній мірі утримувати сина, який продовжує навчання, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, необхідну для його навчання, просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 річного віку. 29.04.2024 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, в якому представник зазначив, що позивачкою не підтверджено будь-якими доказами, що [PERSON] проживає разом з позивачем в Україні та навчається в Дніпровському технолого-економічному фаховому коледжі 1 рівня акредитації, оскільки з вересня 2022 року він знаходиться поза межами України, в країні Німеччина. До того ж у відповідача на триманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу та відповідач через невисоку зарплату не має можливості утримувати повнолітнього сина, який навчається на денному відділенні коледжу. Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу(надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно дост. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] навчається на заочній формі навчання, крім того, має малолітню дитину, у зв`язку з чим не працює, що свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько. Відповідно до п. 20Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані відповідачем докази, суд бере до уваги факт зміни сімейного стану відповідача та його матеріальне забезпечення. Відповідач посилається на неможливість сплачувати аліменти через наявність ще двох неповнолітніх дітей та невеликого доходу, який він отримує, проте суд звертає увагу на те, що ще одна дитина відповідача навчається на денній формі Дніпровського технолого-економічного фахового коледжу 1 рівня акредитації, стипендії не отримує, перебуває на повному утриманні матері- позивача по справі, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. У 2021 році [PERSON] зарахований на 1 курс денного відділення Дніпровського технолого-економічного фахового коледжу 1 рівня акредитації, згідно наказу №56/в від 30.07.2021 року, що підтверджується довідкою директора коледжу. Згідно довідки про доходи, середньомісячний дохід відповідача складає 9\~740, 50 грн. Крім того, відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. На підставі викладеного, з урахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення 12.11.2023 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial