Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Позивач 05 вересня 2023 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року у справі № 186/89/16 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Позов мотивований\~тим,\~що позивач\~є батьком\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] .\~05\~лютого 2016\~року Першотравневим міським судом Дніпропетровської області у справі № 186/89/16 ухвалено рішення, яким стягнуто аліменти з [PERSON] на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2016 року і до повноліття дитини. 19 листопада 2016 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та позивачем, від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . З 2020 року дитина [PERSON] перебуває на обліку у невролога. 15 червня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 185/5558/23 ухвалено рішення, яким стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Крім цього, на утриманні позивача перебуває його мати [PERSON] та дружина [PERSON] . Таким чином, матеріальний стан позивача змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Ухвалою Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Караканова Т.В. письмово просила призначити розгляд справи по суті. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року у справі № 186/89/16 стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) з [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2016 року до повноліття дитини. Заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , станом на 17 квітня 2023 року складає 121\~972,63 грн. (а.с. 27). Позивач перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 16 листопада 2022 року (а.с. 18). 19 листопада 2016 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , від якого у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 41, 48). Дитина [PERSON] перебуває на обліку невролога (а.с. 28, 30-32). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 35). Дружина позивача [PERSON] державні соціальні допомоги не отримує (а.с. 16). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ці ж самі положення закріплено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на одну дитину можуть бути стягнуті в розмірі однієї чверті заробітку платника аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе змінити розмір стягуваних з позивача аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів до 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~073,60 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved