Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача у межах вартості майна, спадкової маси, одержаної у спадщину після [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , борг у розмірі 480000 доларів США, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 14.11.2018 [PERSON] надав [PERSON] у борг власні грошові кошти у розмірі 480000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути за першою вимогою. Позивачу на початку літа 2023 р. стало відомо, що [INFO] помер його боржник [PERSON] [INFO] , у зв`язку з чим нотаріусом Сиротюк О.В. за заявою спадкоємців відкрита спадкова справа №1/2023 від 16.01.2023. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Сиротюк О.В., подавши претензію (вимогу) кредитора від 12.06.2023, яка була доведена до спадкоємців. [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , однак знаючи про наявність кредитних зобов`язань спадкодавця перед позивачем, не повідомила позивача про відкриття спадщини, копію свідоцтва про смерть не надавала, а також претензія (вимога) кредитора відповідачем (спадкоємцями) проігнорована, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав (повернення боргу). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023, визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 48-49, т. 1). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 51, т. 1). Ухвалою судді від 28.08.2023 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 61-62, т. 1). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.08.2023 витребувано у ПН КМНО Сиротюк Ольги Володимирівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №1/2023 від 16.01.2023, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 63-64, т. 1). 23.10.2023 ухвалою суду провадження по справі зупинено до завершення розслідування кримінального провадження №12023000000001825 від 29.09.2023 та набрання законної сили судового рішення (а.с. 225-226, т. 1). Постановою Київського апеляційного суду від 11.01.2024 апеляційну скаргу подану 24.10.2023 представником позивача [PERSON] частково задоволено, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2023 скасовано, справу направлено до суду першої інстації для продовження розгляду (а.с. 39-42, т. 2). Ухвалою судді від 24.01.2024 провадження по справі поновлено, призначено судове засідання (а.с. 55, т. 2). 26.01.2024 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено (а.с. 79-80, т. 2). Ухвалою судді від 16.02.2024 заяву про відвід головуючому судді Ул`яновській О.В. визнано необґрунтованою (а.с. 89-91, т. 2). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 106, т. 2). 13.03.2024 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сиротюк Ольги Володимирівни інформацію про наявність у неї зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІСТ (а.с. 127-128, т. 2). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити. Третя особа у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 14.11.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №14/11/18, згідно умов якого, відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 480000 доларів США, що підтверджується оригіналом договору позики №14/11/18 від 14.11.2018, а також оригіналом розписки від 14.11.2018 про отримання боргу (а.с. 145, 146, т. 2). Згідно п. 1 цього Договору позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти в сумі 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) умовних одиниць - доларів Сполучених Штатів Америки, а позичальник зобов?язується повернути позикодавецеві суму позики протягом 10 (десяти) календарних днів з дня відправлення письмової вимоги позикодавцем, при цьому повернення позики має бути здійснено однією сумою в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 97, т. 1). Як вбачається з спадкової справи №1/2023 від 16.01.2023, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] прийняла спадщину в цілому (а.с. 95-209, т. 1). Згідно претензії (вимоги) кредитора від 12.06.2023 [PERSON] звернувся до ПН КМНО Сиротюк О.В. задля повідомлення спадкоємців [PERSON] про необхідність та обов`язок погашення заборгованості у розмірі 480000 доларів США, яка виникла на підставі розписки від 14.11.2018 (а.с. 126-128, т. 1). Відповідно до розписки від 23.06.2023 [PERSON] повідомлено про отримання ПН КМНО Сиротюк О.В. вимоги від [PERSON] (а.с. 133, т. 1). Листом №23/02-14 від 28.06.2023 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сиротюк Ольги Володимирівни повідомлено [PERSON] про повідомлення осіб, які станом на 28.06.2023 подали заяву про прийняття спадщини до майна померлого про наявність претензії (вимоги) кредитора (а.с. 135, т. 1). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно зі ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 та від 13.12.2017 у справі № 6-996цс17. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.199 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1281 ЦК України, передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1282 ЦК України зазначено, що Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Зважаючи на те, що на час звернення до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув, при цьому вказаний термін повернення коштів минув, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму позики, оскільки судом встановлено наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на 2023 рік) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073 грн 00 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13420 грн 00 коп.). Враховуючи те, що позивач в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, у такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача у дохід держави 13420 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved