Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , правовстановлюючого документа - трудової книжки серії [NUMBER] ,\~ заповненої 02 грудня 1981 року російською мовою на [PERSON] , з метою підтвердження трудового стажу та оформлення пенсії, з причин неможливості позасудовим шляхом встановити вказаний факт. Заявник в судове засідання не з`явилася, просить справу розглядати без її участі та участі її представника , про що надала заяву (а.с. 31). Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, надавши письмове пояснення, просить розгляд справи проводити без участі представника (а.с. 20). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 1 вересня 1980 року розпочала свою трудову діяльність у Артемівському комбінаті громадського харчування повара 4 розряду їдальні № 18, у зв`язку з чим на\~ її ім`я 2 грудня 1981 року була виписана трудова книжка серії [NUMBER] (а.с.7).\~ До цього навчалась в ГПКУ з 1 вересня 1978 року по 9 вересня 1980 року. Однак, у трудовій книжці на титульній сторінці ім`я заявника зазначено « [PERSON] ». Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] , уродженка м.Красноармійськ Донецької області, зареєстрована [ADDRESS] \~ (а.с. 4-5), фактично проживаюча [ADDRESS] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] (а.с.9), змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Дата народження заявника у паспорті громадянина України серії [NUMBER] та трудовій книжці серії [NUMBER] збігаються , крім того, трудова книжка серії [NUMBER] , дата заповнення 2 грудня 1981 року, зберігається саме у заявника. У зв`язку з тим, що у трудовій книжці заявника її ім`я зазначено неправильно, заявник позбавлений можливості підтвердити свій трудовий стаж. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, а саме, необхідне для підтвердження трудового стажу для оформлення\~ пенсії. За таких обставин, враховуючи, що факт належності [PERSON] трудової книжки серії\~ [NUMBER] , дата заповнення 2 грудня 1981 року, знайшов своє підтвердження в суді і дані, які його спростовують відсутні, тому на підставі п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. Доводи заінтересованої особи є необґрунтованими та не заслуговують на увагу суду. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Суд не знаходить підстав для звільнення заявника від сплати судового збору, відповідно\~ до ч.1 ст.8 ЗУ Про судовий збір суд стягує з заявника в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved