Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Позивач вступив до вищого навчального закладу - Національний університет «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», де навчається на денній формі навчання. В зв`язку з навчанням потребує кошти на проїзд, проживання, харчування, канцелярські товари. Мати позивача - [PERSON] надає матеріальну допомогу позивачу, але її недостатньо. Відповідач - [PERSON] є батьком позивача і має можливість надавати матеріальну допомогу, так як раніше сплачував аліменти на неповнолітню дитину. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною 23 років або до закінчення навчання. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву, де вказав, що він не має можливості сплачувати аліменти через наступні обставини. Він є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 11000 гривень. Цих коштів йому не достатньо для проживання, так як він має низку хронічних захворювань, потребує лікування та санаторно-курортного лікування. Окрім того він сам виховує неповнолітню дитину, мати якої померла. Просив повністю відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви (а.с. 13, 18, 19). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню враховуючи наступне. Судовим розглядом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4), шлюб яких розірвано [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки № 115-33 від 01.03.2024 позивач є студентом 1 курсу академічної групи 101-НГ навчально-наукового інституту нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» з 01.09.2023. Форма навчання денна. Плановий строк навчання по 30.06.2027. Навчається за державним замовленням (а.с.6). Відповідач не працездатний і отримує пенсію в розмірі 11000 гривень (а.с.7). [PERSON] самостійно виховує дитину 2014 року народження з вадами здоров`я (а.с. 25, 27, 34, 35). Відповідач має низку хронічних захворювань та потребує лікування (а.с. 26). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно з якою суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місце його знаходження. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не обґрунтовані вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача та не надано розрахунок понесених (запланованих) витрат, пов`язаних з навчанням (вартість навчання, вартість проживання в гуртожитку, вартість квитків на проїзд додому, вартість придбання підручників та канцелярських товарів). Позивачем не зазначено, чи має він можливість самостійно працювати, а також чи отримує кошти від матері та в якому розмірі. Судом також враховано, що [PERSON] самостійно виховує неповнолітню дитину з вадами здоров`я, а також необхідність лікування відповідача. Крім того, [PERSON] несе тягар утримання житла та сплати комунальних послуг. Суд вважає, що у відповідача відсутня спроможність сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжила навчання, а тому позов задоволенню не підлягає, так як заявлений безпідставно. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed