Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] ( прізвище [PERSON] на момент подання позову) звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] із матір`ю, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), за адресою: [ADDRESS] , а також просила стягнути на свою користь судовий збір. Мотивувала позов тим, що 03.03.2021 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03 березня 2021 року. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . 17.11.2023 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/10016/23 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] ; позивачу присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON] . Наразі, з огляду на складні відносини між колишнім подружжям та наявний спір про місце проживання дитини, виникає необхідність визначити місце проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Крім того, відповідач є військовослужбовцем, позбавлений можливості забезпечити дитині належний догляд. Також відповідач постійно маніпулює інтересами дитини, погрожує забрати дитину. Так, в даній ситуації проживання дитини з матір`ю відповідатиме найкращим інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задоволити та уточнила про зміну прізвища на [PERSON] . Відповідач [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України. Відзив не подано. Представник третьої особи без самостійних вимог Білоцерківської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надіслав висновок щодо вирішення спору згідно якого вважають доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю [PERSON] . У вказаному висновку також зазначено, що під час онлайн зв`язку з [PERSON] останній повідомив , що між ним і матір`ю дитини відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітнього сина який проживає з матір`ю. Судом встановлено, що 03.03.2021 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03 березня 2021 року. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . 17.11.2023 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/10016/23 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] ; позивачу присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Вказане підтверджується також Висновком Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо вирішення спору згідно якого вважають доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю [PERSON] . Наразі дитина проживає разом із матір`ю, дідом та бабою в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . В помешканні створені задовільні житлово-побутові умови для проживання дитини, її виховання й розвитку (акт обстеження житлово-побутових умов, складений службою у справах дітей Білоцерківської міської ради 15 березня 2024 року). У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв`язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог. У постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18, провадження № 61- 44680ск18, Верховний Суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров?я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Виходячи зі встановлених обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд, визначаючи місце проживання малолітньої дитини з матір`ю, дійшов висновку про те, що зазначене відповідатиме якнайкращим інтересам, дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку у звичному для неї середовищі. А тому, враховуючи вище зазначене позов слід задоволити та визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] із матір`ю, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved