Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

04.03.2024 [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з 13.05.2020 по 10.11.2023 у розмірі 147319,23 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що заочним рішенням суду від 31.08.2020 по справі №487/2627/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 02.12.2020 старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадення [NUMBER] з примусового виконання даного судового рішення. Згідно розрахунку державного виконавця від 31.01.2024 заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на листопад 2023 року складає 147319,23 грню За такого має місце прострочення сплати аліментів, що тягне за собою відповідальність боржника у вигляді обов`язку сплатити неустойку (пеню), у розмірі визначеному положеннями ч.1 ст. 196 СК України. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 05.03.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] 07.05.2024 позивачкою надано суду розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 13.05.2020 по 10.11.2023. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Про час слухання справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою з рекомендованим повідомленням. До суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, що дає підстави для висновку, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим. Третя особа в призначене судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду по суті, приходить до наступного. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. В такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Судом встановлено, що в період з 07.11.2003 по 23.09.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якого мають спільну доньку [PERSON] (заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2016 по справі №487/3245/16-ц, яке набрало законної сили 04.10.2016, Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2020 по справі №487/2627/20, яке набрало законної сили 01.10.2020, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 12.10.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №487/2627/20 з примусового виконання вищенаведеного рішення суду, який в подальшому, було пред`явлено стягувачем до виконання. 02.12.2020 старшим державним виконавцеи Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було виненсно постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31.01.2024, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 147319,23 грн. за період з 13 травня 2020 року по 10 листопад 2023 року. Згідно висновоку Верховного Суду України викладеного у Постанові від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21, при застосуванні формулювання «не більше100 відсотків заборгованості» в аб.1 ч.1 ст.196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією, яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. У цьому разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Окрім того, зі змісту Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року №333/6020/16 вбачається, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. При обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий позивачкою розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який здійснений нею на підставі розрахунку державного виконавця від 31.01.2024, та відповідає правилами, визначеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року №333/6020/16. Так, згідно даного розрахунку пеня за прострочення сплати алементів за період з 13 травня 2020 року по 10 листопад 2023 року складає 917142,79 грн. Відповідачем не було надано суду жодних заперечень на розрахунок позивачки та свого розрахунку також надано не було. Однак враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 147319,23 грн. (100% розміру заборгованості по аліментам визначеної відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованості зі сплати аліментів від 31.01.2024). Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінніст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьоїстатті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першоюстатті 196 СК України. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про обгрунтоаність заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved