Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

03.03.2010\~р.\~позивач Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислової компанії Лорд, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 842 994,52 грн, з яких: 800 000,00 грн. - борг за кредитом; 41 613,70 грн. - прострочені відсотки за період з 26.11.2009 р. по 25.02.2010 р.; 1 380,82 грн. - нараховані відсотки за період з 26.02.2010 р. по 28.02.2010 р. Також просив стягнути з відповідачів витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.09.2008 року між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - Позивач) та ТОВ ТПК „Лорд (надалі - Відповідач 2) був укладений договір про відновлювальну кредитну лінію № 61-09/08, відповідно до яких Відповідачу 2 був наданий кредит у сумі 800 000,00 грн. Згідно п. 2.1 Договору видача кредитних коштів в рамках кредитної лінії відбувається траншами у строк з 04.09.2008 року по 03.09.2010 року за письмовою заявою Відповідача 2 за погодженням із Позивачем шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок ТОВ ТПК „Лорд якщо інше не вказано в письмовій заяві. Згідно п. 2.4 Договору Відповідач 2 зобов`язаний поверну кредитні кошти Позивачу у строк до 03.09.2010 року шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок згідно графіка погашення заборгованості (Додаток 1 до Договору). Зазначив, що відповідно до п.3.1 договору Відповідач 2 за користування кредитом сплачує Позивачу проценти. Відповідно до п. 3.4 сплата процентів за користування кредитом проводиться Відповідачем щомісячно з 26 числа кожного місяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. В порушення умов договору, а саме 3.4 Договору, ст.526, п.1 ст.530 , 1054 ЦК України відповідачем не погашається заборгованість за відсотками по кредиту в строки, передбачені договором. Станом на 01.03.2010р. ТОВ ТПК „Лорд має заборгованість по Договору перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит в сумі 842 994,52 грн. з яких: борг за кредитом 800 000,00 грн.; прострочені відсотки за період з 26.11.2009 р. по 25.02.2010 р. - 41 613,70 грн.; нараховані відсотки за період з 26.02.2010 р. по 28.02.2010 р. - 1 380,82 грн. Позивач у своєму позові також зазначав, що як спосіб забезпечення виконання зобов`язань цього з дня між Позивачем, Відповідачем 2 та [PERSON] (надалі - Відповідач 1) було укладено договір поруки № 61-09/08п1. Вказав, що згідно з п. 2.1 Договору поруки, у випадку невиконання Відповідачем 2 умов кредитного договору, Відповідач 1 (Поручитель) відповідає перед Позивачем як солідарний з Відповідачем 2 боржник. Відповідач 1 відповідає перед Позивачем у тому ж об`ємі, що і Відповідач 2 в тому числі за основним боргом, оплатою відсотків та підвищених відсотків, оплаті комісійної винагороди, оплаті неустойки за основним боргом та відсотками, а також по відшкодуванню усіх збитків. Відповідно до п. 2.3 Договору поруки, у випадку непогашення Відповідачем 2 заборгованості за кредитним договором протягом 1 банківського дня з моменту настання строку сплати відсотків, основного боргу та комісійної винагороди, що передбачені Договором, у Позивача виникає право вимагати сплату заборгованості в повному обсязі від Відповідача 1. Позивач зазначив, що Відповідач 2 не виконав зобов`язання за кредитним договором. Станом на 01.03.2010 р. має заборгованість перед Позивачем в розмірі 842 994,52 грн. з яких: борг за кредитом - 800 000,00 грн.; прострочені відсотки за період з 26.11.2009 р. по 25.02.2010 р. - 41 613,70 грн.; нараховані відсотки за період з 26.02.2010 р. по 28.02.2010 р. - 1 380,82 грн. Посилаючись на вказане, просив суд стягнути вказані кошти з відповідачів. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.07.2010 р. у вказаній справі було ухвалено рішення, згідно з яким позовні вимоги були задоволені та стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та ТОВ ТПМ Лорд заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 842 994,52 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2020 р., за результатами розгляду заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Дідух К.О. про перегляд заочного рішення суду від 01.07.2010 р., вказане заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду. Під час розгляду справи судом за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Дідух К.О. була призначена судово-почеркознавча експертиза, про що судом було постановлено ухвалу від 14.09.2021 р. Проте, матеріали справи були повернуті на адресу суду з повідомленням про неможливість проведення судової експертизи через невиконання сторонами клопотання експерта про надання об`єкту дослідження (оригіналу Договору поруки № 61-09/08п1 від 04.09.2008 р.) На виконання клопотання експерта ухвалою суду від 15.11.2021 р. з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі філії «Південне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були витребувані запитувані документи. Проте, запитувані документи суду надані не були, поштові конверти повернуті на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Крім того, з метою виконання клопотання експерта, а також клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Дідух К.О., ухвалою суду від 26.01.2023 р. від уповноваженої особи Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] були витребувані запитувані документи, а саме: оригінал Договору поруки № 61-09/08п1 від 04.09.2008 р., укладений між ВАТ Банк Фінанси та Кредит в особі заступника керуючого філією Південне регіональне управління ВАТ Банк Фінанси та Кредит [PERSON] з однієї сторони, і ТОВ ТПК Лорд в особі директора [PERSON] з другої сторони, та громадянином України [PERSON] . Проте, поштовий конверт з ухвалою суду був повернутий з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 04 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Торгово-промислової компанії «Лорд» в особі директора [PERSON] укладений кредитний договір про відновлювальну кредитну лінію № 61-09/08, за умовами якого відповідач одержав кредит у сумі 800 000,00 грн. з кінцевим строком повернення 03 вересня 2010 року із відсотковою ставкою в розмірі 21% річних. Крім того, 04 вересня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань по основному договору між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки № 61-09/08п1, згідно з умовами якого поручитель, яким за договором є [PERSON] , зобов`язався перед кредитором (позивачем) відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником (ТОВ ТПК Лорд) зобов`язань за договором поновлювальної кредитної лінії № 61-09/08 від 04.09.2008 р., згідно з яким позичальнику наданий кредитний ліміт в розмірі 800 000,00 грн. зі сплатою 21,0% річних плюс комісія 1% від суми ліміту одноразово, зі строком погашення до 03.09.2010 року. Позивач виконав свої зобовязання за договором, перерахувавши на поточний рахунок ТОВ ТПК «Лорд» відповідну суму коштів траншами у строк з 04.09.2008 року по 03.09.2010 рік за письмовою заявою відповідача. Втім, основний боржник-позичальник неналежним чином виконує свої зобов`язання по договору, не сплачує тіла кредиту та відсотки за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість. Заходи досудового врегулювання спору, у тому числі пред`явлення вимог про сплату боргу до поручителя, результатів не принесли. Станом на 01 березня 2010 року заборгованість відповідача складає 842 994, 52 грн., з яких: 800 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 41 613,70 грн. - прострочені відсотки за період з 26 листопада 2009 року по 25 лютого 2010 року; 1 380,82 грн. - нараховані відсотки за період з 26 по 28 лютого 2010 року. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 638 цього ж Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що відповідач [PERSON] , як директор ТОВ ТПК Лорд та який діяв на підставі Уставу товариства, уклав договір з позивачем ВАТ Банк Фінанси та Кредит від 04.09.2008 р. про відновлювальну кредитну лінію № 61-09/08 на загальну суму 800 000,00 грн., відповідно був достеменно обізнаний про укладення такого договору, про перерахування коштів за вказаним договором на рахунок Товариства, в якому займав посаду директора, певними траншами. Проте, факт укладання вказаного договору не оспорював, як і не оспорював факт укладання тристороннього Договору поруки № 61-09/08п1 від 04.09.2008 р. між ним, як поручителем, позивачем - ВАТ Банк фінанси та Кредит та ТОВ ТПК Лорд, як позичальником. Таким чином, відповідно до умов договору позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пунктом 35 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року (Із змінами, внесеними згідно з Постановою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року) «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. При зверненні до суду позивачем сплачено державне мито (судовий збір) в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн (Т. 1 а.с.2). Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, судові витрати з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у рівних частках з кожного. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Outcome: approved