Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

В грудні 2023 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , 2) [PERSON] , 3) [PERSON] [PERSON] , 2) [PERSON] , 3) [PERSON] , про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову вказано, що за особовим рахунком № [NUMBER] відповідачі станом на 01.12.2023 р. мають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 23 719,91 грн., що утворилась за період з 01.10.2018 р. по 01.12.2023 р. в розмірі 23 719,91 грн. необхідно стягнути за рішенням суду, так як добровільно відповідачі борг не погашають. У зв`язку з цим представник позивача просить суд стягнути з відповідачів суму боргу за період з 01.10.2018 по 01.12.2023 в розмірі 23719,91 грн., за централізоване опалення на свою користь, суму за період з 01.10.2018 по 21.02.2022, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів в сумі 2067,83 грн., три відсотки річних у розмірі 768,97 грн., та судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2684, 00 грн. суму в дольовому порядку відповідно до своїх часток у праві спільної часткової власності. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 19 лютого 2024 року судом отримано відомості з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. 20 лютого 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 29 березня 2024 року. 29.03.2024 представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі їх представника, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів, розгляд справи, призначений на 29 березня 2024 року, відкладено на 29 квітня 2024 року. В судове засідання відповідачі не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 6-7) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1\\2 частка), [PERSON] (1\\4 частка) та [PERSON] (1\\4 частка). Відповідно до розрахункового листа абонента - [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01.10.2018 по 01.12.2023 року в розмірі 23719,91 грн. Крім того, позивачем за вказаним рахунком за період з 01.10.2018 по 21.02.2022 нараховано 3 відсотки річних - у розмірі 768,97 грн. та інфляційні нарахування за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 2067,83 грн. (а. с. 4). Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року за № 2189-VIII регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 вказаного Закону - учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: в тому числі послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п.3 ч.2 ст.6 Закону). Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. в свою чергу п. 5 частини 2 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.67,68 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) квартири зобов`язаний щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). Згідно з пунктами 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Однак власники квартири у порушення умов договору та вимог чинного законодавства несвоєчасно і не в повному обсязі здійснювали оплату за надані позивачем та спожиті відповідачами житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.12.2023 року виникла прострочена заборгованість перед позивачем у сумі 23719,91 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем (а. с. 4), дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за період з 01.10.2018 по 21.02.2022 становить 2067,83 грн., а 3% річних - 768,97 грн. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності, суд вважає за доцільне стягнути борг відповідно до розміру частки в праві власності відповідачів на квартиру, а саме: з відповідача [PERSON] суму боргу - 5929,98 грн., інфляційні втрати в розмірі 516, 96 грн., три відсотки річних - 192,24 грн.; з відповідача [PERSON] суму боргу - 5929,98 грн., інфляційні втрати в розмірі 516, 96 грн., три відсотки річних - 192,24 грн.; та з відповідача [PERSON] суму боргу - 11859,96 грн., інфляційні втрати в розмірі 1033,92 грн., три відсотки річних -894,67 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подали. Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до правил ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає дольовому стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved