Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

20.06.2023 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення Головецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області №68 від 09.01.2007 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.02.2007 на будинок [ADDRESS] , видане виконавчим комітетом Голоовецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Головецько Старосамбірського району Львівської області. Батьки - [PERSON] та [PERSON] . Від свого народження позивачка проживала разом з батьками в будинку [ADDRESS] , що підтверджується записами погосподарської книги Головецької сільської ради. Таким чином, згідно записів в погосподарській книзі позивачці належить на праві власності вищевказаний спірний житловий будинок. Однак, право власності [PERSON] на цей будинок до 2013 року не було оформлено, а з 01 січня 2013 року змінився порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та його реєстрації. В 2021 році позивачка [PERSON] звернулася до Головецької сільської ради про надання їй виписки з погосподарської книги щодо будинку [ADDRESS] з метою оформлення на нього права власності. Однак їй було повідомлено, що такої виписки вона отримати не може, оскільки право власності на цей будинок оформлено за відповідачем [PERSON] . Згідно листа Самбірського міжміського БТІ №01/5-52 від 25.05.2022 на запит представника позивачки було надано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.02.2007 та копію рішення виконкому Головецької сільської ради №68 від 09.01.2007 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] », на підставі якого це свідоцтво було видане. З рішення виконкому №68 від 09.01.2007 вбачається, що на підставі заяви жителя с. Головецько Старосамбірського району [PERSON] про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] , записів в погосподарській книзі та матеріалів, представлених МБТІ, вирішено оформити право власності на спірний житловий будинок. Вважаючи свідоцтво та рішення виконкому незаконними і такими, що підлягають скасуванню (визнанню недійсними), оскільки порушують право власності позивачки [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , звернулася з даним позовом до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 21.08.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 04.10.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги відповідач не визнає з огляду на наступне. [PERSON] побудувала будинок [ADDRESS] та стала проживати там з сім`єю, а будинок [ADDRESS] пропонувала до продажу. У 2003 році відповідач придбав будинок [ADDRESS] у [PERSON] та оплатив обумовлену суму. З цього часу [PERSON] поселився у спірному будинку зі своєю родиною, проводив ремонт та купив меблі. Проживаючи в спірному будинку відповідач не отримував жодних заперечень від родини [PERSON] , всі односельці знали, що він придбав будинок та правомірно там проживає. У 2008 році будинок [ADDRESS] затопило розливом річки Днестер тому [PERSON] повернувся проживати на [ADDRESS] , а в пошкодженому будинку почав проводити відновлювані роботи. На даний час відповідач також користується спірним житловим будинком та обробляє приналежну до нього земельну ділянку. До часу смерті у 2017 році [PERSON] не зверталася до відповідача або до інших державних органів щодо усунення перешкод в користуванні спірним будинком. Після смерті матері у 2017 році, знаючи про наявність нерухомого майна не відкрила спадкову справу та не успадкувала спірне майно. З 2003 року позивачка не цікавилася майном та не вчиняла жодних юридично значимих дій щодо витребування свого майна, в той час як [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим майном та правомірно отримав його у власність. Одночасно з відзивом на позовну заяву представником відповідача надана заява про застосування строків позовної давності. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.11.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду та викликано свідків. В судове засідання з`явився представник позивачки [PERSON] , який підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Також, просили застосувати строк позовної давності. Представник відповідача Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] показав, що працював сільським головою в с. Головецько з 2000 по 2019 роки. Оформив [PERSON] , якого знає як односельця, свідоцтво про право власності на будинок по [ADDRESS] , оскільки він був записаний в погосподарській книзі. Раніше будинок належав [PERSON] . Вони вдвох ( [PERSON] та [PERSON] ) прийшли до його кабінету та повідомили про наміри щодо будинку. Він їм роз`янював, щоб вони оформили все належним чином, але [PERSON] хотіла зробити договір дарування будинку, потім поїхала до Італії, де згодом померла. [PERSON] (позивачці у справі) було достеменно відомо, що будинок продали та [PERSON] там проживає. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] показала, що до 1998 року була секретарем Головецької сільської ради. Є сусідкою [PERSON] . [PERSON] знала як подружку і вона їй розповіла, що продала будинок по [ADDRESS] [PERSON] . До того будинку [PERSON] заселився разом із сім`єю та проживав там до 2008 року, до повені. [PERSON] мала інший новий будинок. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] показав, що про купівлю будинку по [ADDRESS] , дізнався від [PERSON] і про це говорили люди. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] показав, що був присутній, коли [PERSON] передавав [PERSON] 400 доларів США (в гривнях, але не пам`ятає суми) за будинок по [ADDRESS] . То було саме купівля-продаж будинку. В подальшому [PERSON] обіцяла оформити продаж через договір дарування. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] показала, що на вулиці жінки їй повідомляли, що [PERSON] продала будинок [PERSON] . Про гроші за будинок не знає. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] показав, що чув про те, що [PERSON] продала будинок [PERSON] . При передачі грошей він присутній не був. [PERSON] говорив свідку, що [PERSON] оформить йому дарування будинку. 20 років назад [PERSON] вже продавав цю хату, вони вже там не жили. Вони ходили дивились будинок, але він їм не сподобався. Потім [PERSON] помер і будинок продавала [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). 14.10.1989 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.10.1989 (а.с.11). Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1971-1973 роки в будинковолодінні по [ADDRESS] рахувалися батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] , брат позивачки [PERSON] і позивачка [PERSON] (а.с.25). Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1980-1982 роки та за 1983-1985 роки в будинковолодінні по [ADDRESS] рахувалися батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] , брат позивачки [PERSON] , сестра позивачки [PERSON] і позивачка [PERSON] (26-28). Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1986-1990 роки в будинковолодінні по [ADDRESS] рахувалися батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] , сестра позивачки [PERSON] і позивачка [PERSON] (а.с.29-30). Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1991-1995 роки та за 1996-2001 роки в будинковолодінні по [ADDRESS] рахувалися позивачка [PERSON] як голова сім`ї, її чоловік [PERSON] та їх дочка [PERSON] (31-34). Тобто, згідно даних записів в погосподарській книзі позивачка [PERSON] мала право набути у власність житловий будинок по [ADDRESS] , однак таким правом не скористалась. З записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 2001-2006 роки неможливо встановити хто саме проживав в будинку по [ADDRESS] , оскільки з наданого Стрілківською сільською радою оригіналу погосподарської книги на 2001-2005 роки вбачається, що згідно особового рахунку № [NUMBER] без зазначення адреси домогосподарства членами такого домогосподарства є [PERSON] (голова домогосподарства) та члени сімї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а будинок, в якому таке домоволодіння знаходиться, має наступні характеристики - рік побудови - 2023, матеріал стін - дерево, матеріал покрівлі - шифер, загальна площа - 56 кв.м., житлова площа - 25 кв.м., кількість кімнат - 2. При цьому в матеріалах справи міститься копія з погосподарської книги, яку надала Стрілківська сільська рада щодо будинковолодіння по [ADDRESS] за 2001-2005 роки, в якій зазначено особовий рахунок № [NUMBER] і список членів домогосподарства - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , характеристику цього домоволодіння - рік забудови - 1982, матеріал стін - дерево, матеріал покрівлі - шифер, загальна площа - 40 кв.м. житлова площа - 24 кв.м., кількість кімнат - 2, та довідку № 902 від 12.07.2022 про те, що в будинку по [ADDRESS] в 2001-2005 роках були зареєстровані ці особи, що не відповідає дійсності і в сукупності із записами щодо домогосподарства [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] . З наданого відповідачем Стрілківською сільською радою оригіналу погосподарської книги на 2006-2010 роки вбачається, що в даній книзі міститься запис про голову домогосподарства по [ADDRESS] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Аналогічні записи про голову домогосподарства по [ADDRESS] [PERSON] містяться в подальшому в погосподарських книгах 2011-2015, 2016-2023 роках (а.с.37-42). З рішення виконкому № 68 від 09.01.2007 вбачається, що на підставі заяви жителя с. Головецько Старосамбірського району [PERSON] про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] , записів в погосподарській книзі та матеріалів, представлених Самбірським МБТІ, вирішено оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.45). На адвокатський запит представника позивачки про надання копій всіх документів, на підставі яких було прийняте рішення виконкому Головецької сільської ради № 68 від 09.01.2007, старостою Стрілківської сільської ради листом № 23 від 27.06.2022 надано копію рішення виконкому та копію заяви відповідача [PERSON] від 03.01.2007 про надання йому дозволу на оформлення права власності на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.43). З цих документів вбачається, що рішення виконкому Головецької сільської ради № 68 від 09.01.2007 було прийняте лише на підставі самої заяви відповідача [PERSON] без виписки з погосподарської книги. Як вбачається з довідки Стрілківської сільської ради № 904 від 12.07.2022, згідно погосподарської книги № 5 за 2006-2010 р.р. по [ADDRESS] ніхто не зареєстрований і не проживав (а.с.49) Як вбачається з довідок Стрілківської сільської ради № 905, 906, 908 від 12.07.2022, згідно погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки, згідно погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки, згідно погосподарської книги № 4 за 2016 рік, згідно погосподарської книги № 2 за 2016 рік по [ADDRESS] , в даному будинку з 2006 року по теперішній час разом з іншими членами своєї сім`ї проживав і проживає відповідач [PERSON] (а.с.50, 52, 54). Відповідно до частини 1\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною 2\~статті 16 ЦК України\~визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною 1\~статті 393 ЦК України\~передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно із частиною першою\~статті 21\~ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до вимог\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті\~76,\~77 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~підпункту «а»\~пункту 8.1\~Розділу VIII\~«Тимчасового положення\~про порядок\~ державної\~реєстрації права\~власності та\~інших речових\~прав на\~нерухоме майно»,\~затвердженого Наказом\~Мінюсту №7/5\~від 07.02.2002\~оформлення права\~власності на\~нерухоме майно\~проводиться з\~видачею свідоцтва\~про право\~власності за\~заявою про\~оформлення права\~власності на\~нерухоме майно органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 2 до Положення. Відповідно до пункту 80 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 \~Державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених\~статтею 31\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 31\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» для\~проведення державної\~реєстрації прав\~власності на\~індивідуальні (садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що були\~закінчені будівництвом\~до 5\~серпня 1992\~року та\~розташовані на\~територіях сільських,\~селищних,\~міських рад,\~якими відповідно\~до законодавства\~здійснювалося ведення\~погосподарського обліку,\~і щодо\~зазначених об`єктів\~нерухомості раніше\~не проводилася\~державна реєстрація\~прав власності,\~подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до «Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», затвердженої наказом Міністерства статистики України № 48 від 22.02.1995, будь-які підчистки та необумовлені текстовим записом виправлення в погосподарській книзі не допускаються. Всякі виправлення та підкреслення повинні бути обумовлені та завірені підписом голови або секретаря виконкому сільської ради (пункт 1). На кожне господарство, включаючи піднаймачів, відкривається окремий особовий рахунок. Якщо на території сільської ради є будинки без господаря або будинки, в яких господарі проживають сезонно (дачники), в погосподарських книгах вони не враховуються, а відомості про ці будинки записуються в окремому списку (пункт 9). У всіх випадках, коли господарство ліквідується або всі члени господарства вибувають на постійне проживання за межі даної сільради, особовий рахунок таких господарств в погосподарській книзі обов`язково закривається і вказується у верхній частині особового рахунку, а також в графі 7 алфавітної книги господарств дата та причина закриття особового рахунку, одночасно перекреслюється особовий рахунок, номери закритих особових рахунків залишаються вільними, їх не слід надавати іншим, знову створеним господарствам (пункт 17). В рядку 23 «Відмітка про членів господарства, які вибули із господарства вказати рік, місяць та причину вибуття, при цьому необхідно в записах про вибуття з різних причин зробити відмітку на підставі заяви, чи вибула певна особа на постійне місце проживання в інше господарство даної сільської ради, чи за межі території сільської ради (пункт 33). Для громадян, які мешкають не у власному житловому будинку, в розділі III записується: «наймає квартиру» або «проживає в будинку того чи іншого підприємства (пункт 38). Аналогічні норми містяться в «Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських (селищних) радах», затвердженій наказом Держкомстату України № 234 від 17.07.2000, зареєстрованого Мінюстом за № 48/4701 08.08.2000 (пункти 1, 16, 32). Крім цього, в даній Інструкції зазначається, що до погосподарської книги записуються члени домогосподарств, що прописані і постійно проживають на території сільської ради, незалежно від наявності в них будівель, садиби, худоби (пункт 9). Згідно «Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затвердженої наказом Держкомстату України № 95 від 18.04.2005, зареєстрованого Мінюстом 11.05.2005 за № 487/10767, голова домогосподарства це особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього, вона є, здебільшого, власником житлового будинку, домоволодіння - це житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями, домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх, кожне домогосподарство має свій особовий рахунок. Погосподарський облік - це вид первинного обліку, передбачений для систематизації відомостей про окремих громадян і домогосподарства, що ведеться сільськими, селищними та міськими радами в сільських населених пунктах (пункт 1.1.). Будь-які підчистки та необумовлені текстовим записом виправлення \~ \~ \~ \~в погосподарській\~книзі не\~допускаються (пункт\~1.9.3.).\~Особовий рахунок\~відкривається на\~кожне домогосподарство\~за фактом\~реєстрації постійного\~місця проживання\~його членів\~за даною\~адресою,\~включаючи піднаймачів\~(пункт\~2.8.)\~При утворенні\~на території\~ради нового\~домогосподарства після\~закладення погосподарських\~книг,\~для нього\~відкривається особовий\~рахунок,\~якому присвоюється\~черговий порядковий\~номер,\~незалежно від\~того,\~яким номером\~закінчена книга\~даного населеного\~пункту при\~закладенні книги\~(пункт\~2.11).\~При розділенні\~одного домогосподарства\~на два\~чи більше\~на утворене\~господарство відкривається\~новий особовий\~рахунок у\~відповідній погосподарській\~книзі (пункт\~2.12).\~Відповідно до\~пункту 5\~даної Інструкції\~за формою\~№ 4\~складаються списки\~домоволодінь,\~господарі яких\~не проживають\~постійно на\~території ради,\~зокрема,\~домоволодінь,\~в яких\~тривалий час\~ніхто не\~проживає й\~якими ніхто\~не користується.\~При цьому\~в даній\~формі записуються\~повна адреса\~домоволодіння та\~відомості про його господаря. В разі зміни господаря домоволодіння відомості про попереднього господаря перекреслюються, над ними акуратно вписуються відомості про нового господаря. \~ \~ \~ \~З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що Головецькою сільською радою порушувалися вищевказані вимоги інструкції, а оскаржуване рішення виконкому №68 від 09.01.2007 було прийняте за відсутності передбачених законодавством підстав, лише за наявності заяви відповідача [PERSON] без виписки з погосподарської книги, що свідчить про підставність позовних вимог та порушення прав позивачки. \~ \~ \~ \~Разом з тим, представником відповідача одночасно з відзивом на позовну заяву була подана заява про застосування строків позовної давності. Заява мотивована тим, що з позовної заяви вбачається, що у 2017 році померла мати позивачки [PERSON] , відтак у зв`язку із її смертю відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємцем першої черги, але з заявою про оформлення права власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок не зверталася, про що можна зробити висновок, що станом на час смерті матері вона вважала, що померлій таке майно не належало. Тобто, з 2017 року позивачці точно відомо, що власником спірного будинку є [PERSON] . Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~статті 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 261 цього ж Кодексу\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частин 3, 4\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як убачається з наявної в матеріалах справи виписки про смерть, [PERSON] померла [INFO] в м.Неаполь Італія. Про порушеного свого права на володіння нерухомим майном позивачка могла довідатися у 2017 році, звернувшись до нотаріуса в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] (позивачка у справі) знала про продаж спірного житлового будинку. Інші свідки пояснили, що про продаж будинку знали всі односельчани, [PERSON] відкрито володів спірним житловим будинком, робив там ремонт та обробляв земельну ділянку з 2003 року. З даним позовом позивачка звернулася 20.06.2023, тобто, за межами позовної давності, що є підставою для відмови у позові за наявності відповідної заяви представника відповідача. Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року, «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року визначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. У питаннях, пов`язаних із застосуванням строків давності, Європейський суд з прав людини висловив свою позицію, зокрема, в справі «Олександр Волков проти України» (Заява N 21722/11 остаточне рішення від 27 травня 2013 року, §137), вказавши, що «… строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними ... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень». Таким чином, право особи на звернення до суду не є необмеженим. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року) \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за позивачкою.

Outcome: dismissed