Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Провідна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ФОП [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.10.2020 близько 09:10 годин [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Mercedes-benz Sprinter 312D", p.н. [NUMBER] , який належав ФОП [PERSON] , та рухаючись по а/д Т2524 Прилуки - Ічня та здійснюючи виїзд з другорядної дороги на перехресті з а/д Н07 Київ-Суми не надав перевагу в русі автомобілю «Renault Duster», р.н. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та в якому позивач був пасажиром, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, в результаті чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та у зв`язку з цим тривалий час перебував на лікуванні та отримав інвалідність. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №12020270210000973 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 27.08.2023 у даному провадженні водію автомобіля "Mercedes-benz Sprinter 312D", р.н. [NUMBER] , [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою від 16.10.2023 у справі №742/4684/23 Прилуцький міськрайонний суд закрив дане кримінальне провадження та звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Дане рішення набрало законної сили 24.10.2023. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Mercedes-benz Sprinter 312D", р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом №AO/4036443. Після встановлення судовим рішенням винуватості [PERSON] у ДТП, в якому [PERSON] були заподіяні ушкодження та каліцтво, останній звернувся до страховика винної особи - ПрАТ «СК «Провідна», яка несе відповідальність за дії застрахованої особи, із заявою від 06.01.2024 про виплату йому страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме шкоду, пов`язану з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності, зі стійкою втратою працездатності та моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Листом від 08.01.2024 ПрАТ «СК "Провідна" повідомила позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що останній не звернувся із заявою до страховика на протязі трьох років з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У відповідь позивач через представника направив вимогу про виплату відшкодування з поясненнями щодо відсутності можливості раніше подати заяву страховику, оскільки не була встановлена винувата особа в ДТП, яке відбулось за участі кількох водіїв, та з посиланням на те, що до даної вимоги строки позовної давності не застосовуються. Однак листом від 29.01.2024 ПрАТ «СК "Провідна" повторно повідомила про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування з тих самих підстав. Дану відмову позивач вважає протиправною та необґрунтованою, оскільки перебіг позовної давності розпочався з 27.08.2023, тобто з дня повідомлення [PERSON] про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у справі, в якій розслідувалась дорожньо-транспортна пригода, і після цього позивач у межах строків давності звернувся за відшкодуванням шкоди до страховика винної особи, а, крім того, на дану вимогу не поширюється позовна давність, тому відмова відповідача неправомірна. Зважаючи на протиправну відмову відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування шкоди, завданої його здоров`ю, позивач змушений стягувати страхове відшкодування у судовому порядку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана шкода здоров`ю, пов`язана з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності, зі стійкою втратою працездатності та моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень позивач перебував на лікуванні КНП «Прилуцька ЦРЛ» та КНП «Чернігівська обласна лікарня» загалом протягом 197 днів, що підтверджується виписками з медичних карт стаціонарного та амбулаторного хворого. Протягом лікування на придбання лікарських засобів позивач витратив 38 986,07грн., що підтверджується квитанціями та товарними чеками. Згідно із довідкою середньоденна заробітна плата позивача складала 506,76 грн. Визначений таким чином розмір відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, складає 69 932,88 грн. (506,76грн.*138 робочих днів, що припали на період лікування). Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (чч.1,2 ст.1197). Згідно із ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 вересня 2020 року розмір мінімальної заробітної плати становив 5000 грн. П`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати складає 25 000 грн. Ступінь втрати професійної працездатності з 29.01.2021 по 31.01.2022 складав 60%, з 01.02.2022 по 28.02.2023 - 50%, з 01.03.2023 по даний час (для розрахунку враховуються повні місяці, тобто по 31.01.2024) - 35%. Таким чином загальний розмір відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності, з 29.01.2021 по 31.01.2024 складає 440 201,61 грн. (за 29-31.01.2021 - 1451,61 грн. + 25000грн.*12міс.*60% + 25000грн.*13міс.*50% * 25 000 грн.*11 міс.*35% = 440 201,61 грн.). Визначений таким чином розмір відшкодування моральної шкоди, що має бути виплачена страховиком, складає 27 456,03 грн. (38 986,07 + 69 932,88 + 440 201,61)*5% = 27 456,03). Загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю складає 576 576,59 грн. Згідно із страховим полісом №AO/4036443 страхова сума на одного потерпілого визначена у розмірі 260 000 грн., франшиза відсутня, а тому відшкодування страховика обмежується даним розміром. Крім того, заявив вимогу про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на його користь судового збору та попередній розмір суми судових витрат, які позивач має понести у зв`язку із підготовкою та поданням позову, що становить 10 000,00 грн., який складається із фіксованої суми витрат на правничу допомогу адвоката на цій стадії. Орієнтовний розмір додаткових витрат, які можуть бути додатково понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, залежатиме від кількості судових засідань та додатково підготовлених документів і розраховуватиметься із розрахунку 2000 грн. за кожне судове засідання та 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на день здійснення розрахунку, за кожну годину часу, витраченого на складання процесуальних та інших документів, пов`язаних із розглядом даної справи. Докази щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи будуть додатково подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15 лютого 2024 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке було відкладено до 08 квітня 2024 року. 08 квітня 2024 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] , представник позивача - адвокат Денисенко С.В. до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ФОП [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29 квітня 2024 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, згідно письмової заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився. Згідно відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити без участі сторони відповідача, у зв`язку неможливістю забезпечити явку представника в суд через віддаленість суду та зайнятістю представників ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в інших судових засіданнях, з урахуванням позиції ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», викладеній у відзиві на позовну заяву. Згідно поданого представником ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відзиву на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначає, що між ФОП [PERSON] (Страхувальник) та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (Страховик) укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4036443 від 18.02.2020 (далі - Поліс), відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 312D, державний номерний знак [NUMBER] (надалі - забезпечений транспортний засіб або забезпечений Т3). При настанні події, що має ознаки страхового випадку, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені дії особи, яка має право на отримання відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу сталась та транспортного засобу, що належить Позивачу, 11.10.2020. Таким чином, [PERSON] повинен був подати до страхової компанії заяву про страхове відшкодування впродовж трьох років з моменту скоєння ДТП, тобто не пізніше 11.10.2023 року. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» діє на умовах, визначених Законом, обов`язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» лише після звернення із відповідною заявою та наданих визначених у ст.35 Закону документів про ДТП. Однак, із заявою про виплату страхового відшкодування стосовно зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» лише 08.01.2024, тобто більше ніж через 3 роки. Таким чином, оскільки позивач не виконав дій визначених Законом, для здійснення свого права та протягом року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, то відповідно до ст.ст.37.1.3., 37.1.4 Закону, він не має правових підстав на отримання страхового відшкодування. Отже, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування, про що відповідач повідомив позивача письмово листом №17-10/146 від 29.01.2024. Тому, враховуючи все вищевикладене, вважають, що рішення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» є абсолютно законним і обґрунтованим, оскільки було прийнято за результатами ретельного, всебічного і об`єктивного розгляду всіх обставин події, як окремо так і в їх сукупності у відповідності до умов Договору та чинного законодавства України. Доказів звернення позивача до страховика ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування в межах строків встановлених законом позивачем не надано, тому на зазначених вище підставах позовні вимоги до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» щодо відшкодування шкоди, завданої майну є незаконними та необґрунтованими, а тому - такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі й через оголошення на сайті Судової влади України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що відповідно до копії Поліса №АО/4036443 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 лютого 2020 року, ФОП [PERSON] було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», д.н.з. [NUMBER] у ПрАТ «CK «Провідна». Згідно якого ПрАТ «CK «Провідна» взяло на себе зобов`язання компенсувати ліміт завданої життю і здоров`ю - 260 000 грн. та ліміт завданої шкоди майну - 130 000 грн. у випадку завданої дорожньо-транспортною пригодою. Франшиза по договору складає 0 грн. Строк дії полісу з 23 лютого 2020 року по 22 лютого 2021 року, включно (а.с.13). Матеріалами справи підтверджено, що 11жовтня 2020 року близько 09 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» SPRINTER 312 D, д.н.з. [NUMBER] , рухався проїзною частиною автодороги Т2524 Прилуки-Ічня в напрямку м. Ічня Прилуцького району, здійснюючи виїзд з другорядної дороги, яка веде з м. Прилуки на проїзну частину головної автодороги Н07 Київ-Суми-Юнаківка, яка пролягає в межах Прилуцького району, проявив кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, не встежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну та не надав перевагу у русі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався проїзною частиною головної автодороги Н07 у напрямку м. Суми. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , отримав закритий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків з ускладненням у вигляді абсцесу правого стегна, хронічного остеомієліту правої стегнової кістки: вивих 2-го пальця лівої кисті в між фаланговому суглобі, перелом правої вилочної кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такий, що спричинив тривалий розгляд здоров`я більше 21 дня. Дії [PERSON] було кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с.14-16). 11 жовтня 2020 року вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020270210000973 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року по справі №742/4684/23 (провадження 1-кп/742/458/23) [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.17-19). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, суд бере до уваги, що у кримінальній справі з`ясовуються обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, а тому, розглядаючи справу у цивільному порядку, суд не має права перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб причетних до цієї ДТП. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. За таких обставин, суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 11 жовтня 2020 року трапилася дорожньо-транспортна пригода в тому числі за участю [PERSON] , [INFO] , який був пасажир автомобіля марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] . Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне. Нормами Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі №369/1850/18 та від 02 вересня 2020 року у справі №452/435/17 зробив висновок, що початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди збігається з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 268 ЦК позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію. На цьому також наголошував Верховний Суд у постанові від 12 січня 2022 року у справі №336/4262/19. Крім того, згідно п.19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, оскільки перебіг позовної давності розпочався з 27.08.2023, тобто з дня повідомлення [PERSON] про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у справі, в якій розслідувалась дорожньо-транспортна пригода, і після цього позивач у межах строків давності звернувся за відшкодуванням шкоди до страховика винної особи. Крім того, на дану вимогу не поширюється позовна давність. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу спричиненої матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Необхідною підставою для покладення на особу відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірних дій відповідача, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, й довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язкова умова відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18)). У постанові від 22 лютого 2023 року у справі №191/1119/22 Верховний Суд зазначив, що відповідальною за завдання шкоди є саме особа, поведінка якої обов`язково є неправомірною. У даному випадку рішенням суду неправомірна поведінка, яка призвела до ДТП, встановлена саме в діях водія автомобіля "Mercedes-benz Sprinter 312D", р.н. [NUMBER] , [PERSON] . На момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК "Провідна". Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Ліміт відповідальності страховика за завдану потерпілому моральну шкоду встановлений ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Таким чином, цивільно-правова відповідальність винної особи, яка застрахувала свою відповідальність, та страховика розмежована вказаними нормами цивільного кодексу та спеціального закону. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана шкода здоров`ю, пов`язана з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності, зі стійкою втратою працездатності та моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень позивач перебував на лікуванні у КНП «Прилуцька ЦРЛ» та КНП «Чернігівська обласна лікарня» загалом протягом 197 днів, що підтверджується виписками з медичних карт стаціонарного та амбулаторного хворого (а.с.43-45,66-73). Згідно абз.1,3 п.24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені у цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Обставини ДТП, встановлені судом, отримані тілесні ушкодження позивачем внаслідок цього ДТП, їх ступінь та характер не оспорюються відповідачем. Протягом лікування на придбання лікарських засобів позивач витратив 38 986,07 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та товарними чеками (а.с.20-42, 47-65). Згідно ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Згідно довідки ТОВ «Наташа Агро» від 26.12.2023 за №12/06-1980, середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 506,76 грн. Визначений таким чином розмір відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, складає 69932,88 грн. (506,76грн.*138 робочих днів, що припали на період лікування). Відповідно до п.26.1 ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.1195 ЦК визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч.1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерплим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 вересня 2020 року розмір мінімальної заробітної плати становив 5000 грн. П`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати складає 25 000 грн. Ступінь втрати професійної працездатності позивача з 29.01.2021 по 31.01.2022 складав 60%, з 01.02.2022 по 28.02.2023 - 50%, з 01.03.2023 по даний час (для розрахунку враховуються повні місяці, тобто по 31.01.2024) - 35% (а.с.74-77). Таким чином загальний розмір відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності, з 29.01.2021 по 31.01.2024 складає 440 201,61 грн. (за 29-31.01.2021 - 1 451,61 грн. + 25 000 грн.*12міс.*60% + 25 000 грн.*13міс.*50%*25 000 грн.*11міс.*35% = 440 201,61 грн.). Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Визначений таким чином розмір відшкодування моральної шкоди, що має бути виплачений страховиком, складає 27 456,03 грн. (38 986,07 + 69 932,88 + 440 201,61)*5% = 27 456,03). Загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача, складає 576 576,59 грн. Відповідно до абз.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із страховим полісом №AO/4036443 страхова сума на одного потерпілого визначена у розмірі 260 000 грн., франшиза відсутня, а тому відшкодування страховика обмежується даним розміром. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц та від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, згідно якого основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved