Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.04.2024 року адвокат Глущенко О.С. звернувся до суду в інтересах [PERSON] до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по питанню розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням від 23.04.2024 року по справі № 695/1330/23 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Представник позивача стверджує, що в ході виконання доручення адвокат систематично готував велику кількість клопотань та процесуальних документів, також приймав участь у судових засіданнях, у зв`язку з чим вважає необхідним звернутися до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~У судове засідання учасники справи не прибули. \~ \~ \~ \~Так як неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви суд проводить судове засідання без учасників справи. \~ \~ \~ \~Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що судовим рішенням від 23.04.2024 року по справі № 695/1330/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача 230\~038.09 грн в порядку відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір у сумі 2300.38 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. \~ \~ \~ \~Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~ \~ \~ \~У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. \~ \~ \~ \~Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. \~ \~ \~ \~Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. \~ \~ \~ \~Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права. \~ \~ \~ \~При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи 11.12.2022 року адвокат Глущенко Олександр Сергійович, що діє на підставі Свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 2044 від 21.09.2009 року, та [PERSON] уклали Договір про надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~11.12.2022 року між адвокатом Глущенком О.С. та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги 11.12.2022 року. Предметом Додаткової угоди від 11.12.2022 року є оплата послуг адвоката при наданні професійної правової допомоги клієнту. Сторонами визначено гонорар в сумі 18\~000.00 гривень, сума якого станом на 11.12.2022 року отримана від замовника. Після винесення судового рішення і задоволення позовних вимог [PERSON] повинна доплатити адвокату Глущенку О.С. гонорар у сумі 12\~000.00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою від 25.04.2024 року, виданої адвокатом Глущенком О.С. станом на 25.04.2024 року [PERSON] , здійснила доплату адвокату у сумі 12\~000.00 грн. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги від 11.12.2022 року та Додаткової угоди від 11.12.2022 року адвокат Глущенко О.С. надав, а [PERSON] прийняла правову допомогу у справі про адміністративне правопорушення № 695/3581/22, у цивільній справі № 695/1330/23, що перебували на розгляду у Золотоніському міськрайонному суді. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, адвокатом Глущенком О.С. у межах Договору про надання правничої допомоги від 11.12.2022 року правова допомога надавалась і у справі про адміністративне правопорушення № 695/3581/22, що розглядалась у іншому провадженні. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19. \~ \~ \~ \~12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)), та зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44). \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» («Iatridis v. Greece», заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). \~ \~ \~ \~Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» («Pakdemirli v. Turkey», заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). \~ \~ \~ \~Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial