Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на таке. 31.07.0202 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладеного Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8280038, відповідно до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхового випадку за участю забезпеченого т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] сплатити страхове відшкодування третім особам. 26.03.2021 близько 05:10 год. в с.Черешенька порт вул..Центральна Вижницького району відбулась ДТП за участю т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та т/з марки «Geely» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Вижницького районного суду від 01.04.2021 по справі №713/662/21 відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП. Згідно вказаної постанови [PERSON] , керуючи т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] , здійснив зіткнення з т/з марки «Geely» [NUMBER] , після чого залишив місце ДТП. Власник пошкодженого т/з марки «Geely» н/з [NUMBER] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АР/8280038. Так, на підставі страхового акту №233/037/010435/21/1 згідні платіжного доручення №15705 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в сумі 28487, 83 грн. Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] залишив місце ДТП, тому страхових згідно ст..38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право подати регрес ний позов. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] укладеного договір №03/03\\2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» передав [PERSON] право вимоги за полісом № АР/8280038. За таких обставин [PERSON] , як новий кредитор набув право вимоги перед [PERSON] за полісом № АР/8280038. Виходячи з викладеного [PERSON] , в особі свого представника просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 28487,83 грн. виплачених як страхове відшкодування за ДТП, 968 грн. сплаченого при зверненні до суду судового збору та 4000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою від 01.04.2024р. відкрито прощене позовне провадження та справу призначено до розгляду без виклику (повідомлення) сторін Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм право відносини, суд знаходить, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. 31.07.2020 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладеного Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8280038, відповідно до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхового випадку за участю забезпеченого т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] сплатити страхове відшкодування третім особам. Вказане підтверджується копією полісу № АР/8280038. 26.03.2021 близько 05:10 год. в с.Черешенька порт вул..Центральна Вижницького району відбулась ДТП за участю т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та т/з марки «Geely» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Вижницького районного суду від 01.04.2021 по справі №713/662/21 відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП. Згідно вказаної постанови [PERSON] , керуючи т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] , здійснив зіткнення з т/з марки «Geely» [NUMBER] , після чого залишив місце ДТП. Вказане підтверджується копією постанови. Власник пошкодженого т/з марки «Geely» н/з [NUMBER] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АР/8280038. Вказане підтверджується копією заяви про страхове відшкодування. Так, на підставі страхового акту №233/037/010435/21/1 згідні платіжного доручення №15705 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в сумі 28487, 83 грн. Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] залишив місце ДТП, тому страхових згідно ст..38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право подати регрес ний позов. Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8280038від 31.07.2020 року потерпілому, склав: 28487, 83 гривень. Відповідно до ст. 1191 ЦК України "особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом". Згідно ст.38 ч.1 п.п.1.1.в) Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування": до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток". Відповідно до ст. 1166 ЦК України: "шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала". Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом». Постановою Вижницького районного суду від 01.04.2021 по справі №713/662/21 відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП. Згідно вказаної постанови [PERSON] , керуючи т/з марки «Мерседес» н/з [NUMBER] , здійснив зіткнення з т/з марки «Geely» [NUMBER] , після чого залишив місце ДТП. Вказане підтверджується копією постанови. Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 28487, 83гривень. Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Правовий висновок з даного питання був викладений в постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі №6-1цс14, яка прийнята на спільному засіданні судових палат у цивільних та господарських справах, відповідно до якої неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18). Відступлення права вимоги (цесія) - це сам факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором. Отже, положення ЦК України(зокрема, про відступлення права вимоги) повинні застосовуватись саме до відповідного договору (купівлі-продажу, дарування, міни тощо), правовим результатом якого є цесія.З окрема, при оцінці правових наслідків відступлення недійсного права вимоги. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] укладеного договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» передав [PERSON] право вимоги за полісом № АР/8280038. Вказане підтверджується копією договору цесії від 03.03.2023 та додатку до нього (п.63). За таких обставин [PERSON] , як новий кредитор, набув право вимоги до [PERSON] на виплати, які були здійснені ПрАТ «УПСК» за полісом № АР/8280038. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] - є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ч.2ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача. По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 968,96 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., які згідно Акту здачі-приймання робіт від 13.11.2023 поніс. Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, та від відповідача не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу. На підставі ст..11, 261, 512, 514, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст..3, 22, 38 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved