Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Позивач несе всі фінансові витрати по вихованню сина. Відповідач фактично зареєстрована за адресою позивача та їх сина, але фактично з ними не проживає. Шлюб між сторонами розірвано. Син досяг повноліття, навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Інгулецький фаховий коледж Криворізького національного університету» на денній формі навчання на бюджетній основі. Останній через навчання не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, придбання канцелярського приладдя. Відповідач є працездатною, їздить на роботу за кордон, проте син не отримує фінансової допомоги від матері. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Учасники справи в судове засідання не викликались. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої сторона позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення суду. Від третьої особи надійшла заява, в якій він зазначив, що з позовними вимогами позивача він згодний в повному обсязі, просить суд ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, сторона позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що видно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.11.2005. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані позивач і відповідач. Шлюб між сторонами розірвано, що видно із рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2023. Судовим наказом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2023 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/ 4 з усіх видів її заробітку, щомісяця, до повноліття дитини. Для примусового виконання вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження №73140011. Із довідки №621 від 11.11.2023 видно, що [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Інгулецький фаховий коледж Криворізького національного університету» за денною формою навчання на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов?язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Статтею 48 Конституції України\~гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Останній досяг повноліття, має зареєстроване місце проживання з батьком, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.\~Мати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Також встановлено, що до досягнення повноліття дитини з матері стягувались аліменти на утримання сина на користь позивача. Оскільки обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання покладається на обох батьків, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на його утримання є обґрунтованою. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При визначенні розміру аліментів, за даним позовом суд враховує сімейний та майновий стан сторін та третьої особи, враховує потребу повнолітнього [PERSON] у коштах на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя, на харчування, одяг та взуття, тощо. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, відзив на позов, а також доказів, які свідчать про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надала. Доказів щодо стану здоров`я відповідача та її сімейного стану, для врахування їх судом, також не надано. Також суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження потреби в аліментах на утримання повнолітнього сина [PERSON] саме в розмірі 1/ 4 частини від заробітку відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що син навчається в учбовому закладі та потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, придбання канцелярського предметів. Проте, як видно із письмових матеріалів справи, повнолітній [PERSON] навчається на бюджетній основі та проживає разом з батьком на одній вулиці де розташований Інгулецький фаховий коледж, а отже потреба у витратах на оплату освітніх послуг та проїзд до місця навчання відсутня. Таким чином,\~позивачем не\~доведено,\~що саме\~розмір аліментів\~-\~1/4\~частка заробітку\~відповідача,\~є \~необхідним для життєдіяльності сина на період його навчання. Також слід зазначити, що умова стосовно розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, стосується саме малолітніх та неповнолітніх дітей, які не досягли 18 років. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial