Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. В червні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20 жовтня 2020 року Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса), розірвати, після шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2020 року між сторонами укладено шлюб. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, фактично припинилося спілкування, останній рік вони взагалі не мають відносин як чоловік та дружина, проживають окремо в різних країнах. На даний момент шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та проживання не можливе та суперечить їх інтересам, питання збереження шлюбу є недоцільним. Тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2023 р. позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів -залишено без руху. 29.08.2023 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги позивач підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав. Заяв чи клопотань з накладенням ЕЦП, як то передбачено діючим законодавством, відповідач до суду не подавав. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача,\~суд постановив\~здійснювати заочний розгляд справи. Суд,\~розглянувши заяву\~ позивача про розгляд справи у відсутність позивача, постановив: розглядати справу у відсутність позивача. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса), вбачається, що 20.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, про що складено актовий запис № 121, Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса). Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] та складено актовий запис про народження №03, Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса) від 06.01.2021 року. V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1\~ст. 21 СК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1\~ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2\~ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 109 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 105 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3\~ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням тієї обставини, що позивач не ставить питання про зміну прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для прийняття рішення в цій частині, що в свою чергу не матиме наслідком неможливості використання прізвища «[PERSON] ». VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, з відповідача [PERSON] , слід стягнути на користь позивача [PERSON] 858,88 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial