Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєву В.І., про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини 2 місяці після померлого дядька [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , [INFO] , яка проживала у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, про що була відкрита спадкова справа за її заявою № 69431538. У зв`язку із повномасштабним вторгненням рф в Україну вона разом із мамою та двома малолітніми дітьми 11.05.2017 р.н. та [INFO] вимушено виїхали закордон. [INFO] помер її дядько [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав разом з її бабусею у кв. [ADDRESS] . Вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини після смерті дядька, оскільки він вів антисоціальний спосіб життя та припинив відповідати на телефонні дзвінки, а тому про його смерть дізналася пізніше, коли її мати поїхала до України. Нотаріус їх повідомила, що на час дії воєнного стану строк на подачу заяви про прийняття спадщини продовжено до 10 місяців, тому вона розраховувала на те, що подасть заяву пізніше. Крім того, у зв`язку із відсутністю документів, віддаленістю від консульства України, неймовірні черги та необхідність електронної реєстрації, вона не змогла вчасно подати заяву. До нотаріуса звернулася тільки у серпні 2023 року, тоді і дізналася, що пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Вважає, що пропустила строк з поважних причин, тому звернулася до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача Полтавської міської ради Приведьон М. до суду надійшов відзив на позов, в якому вона проти позову заперечує. Вважає, що відсутні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано доказів, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Доказів перебування позивачки закордоном не надано. Крім того, вона могла надіслати заяву про прийняття спадщини засобами зв`язку, а також через консульську установу. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність документів, віддаленість від консульської установи, великих черг не надала. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що позивач долучила до позову документи про народження дітей, посвідку на проживання в Італії, де вона постійно мешкає з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми, тобто проживає на далекій відстані від спадкового майна. Факт того, що позивач є племінницею [PERSON] , підтверджується документально. Зазначає, що позивач не мала при собі документів, що підтверджують родинні відносини з померлим, а тому не мала можливості звернутися до консульської установи. Вважає, що суд може застосувати правило встановлення всіх обставин у даній справі з певною гнучкістю та без надзвичайного формалізму. Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року продовжено позивачу строк для подачі відповіді на відзив та доданих до них доказів, закрито підготовче провадження по справі. Представник позивача Розанова М. у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Полтавської міської ради Приведьон М. у відзиві на позов прохала відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєва В.І., у судове засідання не з`явилася, прохала розглядати справу без її участі (а.с.91). Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є онукою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 травня 2021 року виданого повторно Шевченківським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), а/з 285, з якого слідує, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.8) та повідомленням Шевченківського відділу ДРАЦСу місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.08.2023 року № 447/20.22-27, з якого вбачається, що [PERSON] мала сина [PERSON] , [INFO] , а/з № 3126 від 26.12.1968 року (а.с.85). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Після її смерті 01.07.2022 зареєстрована спадкова справа за номером у спадковому реєстрі № 69431538, номер у нотаріуса № 25/2002, що слідує з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69357372 від 01.07.2022 (а.с.10). Із повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. №16/02-14 від 18 січня 2024 року слідує, що спадкоємцем на майно померлої [INFO] [PERSON] є її онука [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована 01.07.2022 року за № 68. Будь-які інші особи з метою прийняття спадщини після померлої [PERSON] не зверталися (а.с.86). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 2024 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І., за № 616, вбачається, що спадкоємцем майна, яке належало [PERSON] , 1940 р.н., яка померла [INFO] , а саме частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , є онука [PERSON] , батько якої [PERSON] помер [INFO] (а.с.123). Судом також встановлено, що [PERSON] мала ще одного сина [PERSON] , [INFO] , а/з № 1903 від 20.11.1962 року, що слідує із повідомленням Шевченківського відділу ДРАЦС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.08.2023 року № 447/20.22-27 (а.с.85). Відтак, [PERSON] є дядьком [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживала у кв. [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , що слідує з довідки КП «ЖЕО № 2» ПМР № 2384 від 21.07.2023 року (а.с.9). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00040640241 від 21 липня 2023 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що внесено актовий запис про смерть № 148 від 02 лютого 2023 року (а.с.18). Позивач [PERSON] 22 серпня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа після смерті якого не заводилася, та отримала відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, що слідує із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 серпня 2023 року № 252/02-31 (а.с.11). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути\~протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 55 Конституції України\~встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК\~України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті\~1222, частина 1 статті\~1220, частина 1 статті\~1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1\~ст.1258 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст. 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1\~ст.1272 ЦК України). Позивачці [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] дядька [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, тому остання вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.6 п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст.\~1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові від 26.06.2019 в справі № 565/1145/17 Верховний Суд вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей\~12,\~81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилалася на те, що перебувала за кордоном на час смерті дядька та та розраховувала на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~терміни вступу у спадщину були продовжені до закінчення воєнного стану та надавався додатковий термін до 10 місяців. Перебування позивачки закордоном на час смерті [PERSON] та протягом шести місяців після цього підтверджено наданими нею доказами, зокрема, свідоцтвами про народження дітей в Італії, посвідкою на проживання в Італії, Довідкою з місця проживання у 2023 та 2024 р.р. у Неаполі (а.с.12-17, 87, 101, 103). Даючи оцінку даному обґрунтуванню позовних вимог, суд також виходить з наступного. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 ЗУ «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі\~Постанова). Згідно даної Постанови з 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.\~1270,\~1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2\~ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. КМУ постановою від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану»\~виключив пункт 3\~постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Отже, позивач, звернувшись 22 серпня 2023 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті дядька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). Суд приймає до уваги також те, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини на незначний термін лише на 1,5 місяці, в тому числі і у зв`язку із перебуванням закордоном в Італії через введення на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, тобто перебувала на значній відстані від спадкового майна, а також у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» ((В.П.), N 22277/93, 27.06.2000, параграф 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними обставинами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] . За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність продовження позивачу строку для прийняття спадщини, визначивши їй додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] дядька [PERSON] , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved