Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у виховані та спілкуванні з дитиною, яку обґрунтував тим, що відповідач є його колишньою дружиною, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2017 року. Шлюб було розірвано за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 року. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю. Після припинення спільного проживання відповідачка не давала йому можливості спілкуватися з донькою, приймати участь у її вихованні, тому він змушений був звернутися до органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради для встановлення способу участі у вихованні доньки. Розпорядженням голови Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 26.09.2022 року № 171-р було визначено спосіб участі батька [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та встановлено наступний графік спілкування, а саме: - два дні на тиждень кожного місяця з 17.00 год до 19.00 год, а в подальшому після закінчення занять у навчальному закладі з 15.00 год до 17.00 год з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотримання режиму для доньки з можливістю відвідування дошкільного закладу, а в подальшому з можливістю відвідування комунального закладу освіти, в якому буде навчатися донька; - першої та третьої суботи кожного місяця з 09.00 год до 20.00 год з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій а також погодних умов, стану здоров» я та режиму для дитини, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей на розсуд батька; - другої та четвертої неділі кожного місяця з 10.00 год до 14.00 год за погодженням батьків, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров» я дитини, особистих бажань дитини на розсуд батька; - щорічний спільний відпочинок у період літніх канікул протягом двох тижнів, у період зимових канікул протягом одного тижня, за домовленістю бітьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проходження відпочинку ( вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію). Згідно п.2 цього розпорядження було рекомендовано матері [PERSON] , не чинити перешкод батькові у спілкуванні з донькою та приймати участь у її вихованні. Відповідачка [PERSON] постійно відмовлялася добровільно виконувати розпорядження голови адміністрації. Коли у визначений час він приїжджав за донькою, відповідачка шукала привід, щоб не передати йому дитину. Вона влаштовувала сварки, тому йому частко приходилося викликати поліцейських щоб забрати доньку. За весь час йому тільки один раз вдалося забрати доньку без скандалу, коли відповідачки не було вдома. Дитина постійно знаходиться вдома під наглядом бабусі похилого віку. З дитиною у нього склалися теплі стосунки, вона хоче проводити з ним час. Розвитком доньки відповідачка не займається. Він записав дитину в школу в серпні 2023 року, але відповідачка відмовилась вести дитину до школи. Дитячий дошкільний заклад донька також не відвідувала. Вона не вміє читати, писати, не відвідує жодного гуртка, не спілкується з дітьми. Відповідачка постійно на роботі, тому дитиною їй займатись ніколи. Просив суд, ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у вільному спілкуванні та участі у вихованні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] ; визначити спосіб участі батька у вихованні та безперешкодному спілкуванні з донькою за графіком: - побачення батька з донькою [PERSON] , першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 14 год до 18 год, кожної першої та третьої неділі за місцем проживання батька, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; - побачення батька з донькою кожного вівторка та кожного четверга з 10.00 год. до 18.00 год за місцем проживання батька, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; - побачення батька з донькою у день народження доньки шляхом чергування років, черговість визначається наступним чином: батькові у рік, який закінчується на парне число, мати у рік, який закінчується на непарне число; - спільний щорічний відпочинок батька з донькою в період літніх канікул протягом одного місяця, в період зимових канікул протягом тижня за домовленістю з матір`ю, в межах України за умови обов`язкового повідомлення матері про місце проходження відпочинку; - побачення батька з донькою без присутності матері з 10 год до 20 год під час святкових днів та релігійних свят, враховуючи також вихідні дні, що визначаються наступним чином: батькові у рік, який закінчується на парне число, мати у рік, який закінчується на непарне число, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. 05 грудня 2023 року ухвалою суду провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Відзив на позов відповідачка не подавала. Ухвалою суду від 17.01.2023 року закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Позивач додатково пояснив, що з дітьми у нього склалися добрі стосунки. Спочатку відповідачка давала йому дитину, потім стала перешкоджати йому,через що у них постійно виникали сварки, викликалася поліція. Він бажає приймати участь у вихованні доньки, спілкуватися з нею, забирати дитину на вихідні, проводити з нею відпустку, святкувати день народження. Проте, домовитися з відповідачкою в позасудовому порядку він не може. Вона блокує його номер телефону, на контакт не йде. Рішення опікунської ради не виконує. Останній раз бачив дитину у січні 2024 року. Просив позов задовольнити. Відповідачка проти задоволення позову заперечує. Суду пояснила, що після припинення сімейних відносин донька залишилася проживати з нею, відповідач сплачує їй аліменти на утримання дитини. Спочатку вона давала йому дитину. Але батько безвідповідально ставився до доньки, катав її на мотоциклі без шолома, на моноколесі, купував їй солодощі, приїздив не в ті дні, які були встановлені розпорядженням опікунської ради, привозив дитину пізніше визначеного часу, через що вона вимушена була викликати поліцію. Вона не заперечує щодо спілкування доньки з батьком у певні визначені судом дні та у день народження доньки, але за умови, що батько буде своєчасно повертати дитину додому. Проти проведення з батьком вихідних та відпусток заперечує, оскільки вважає, що батько не зможе забезпечити дитині належний догляд. Представник органу опіки та піклування в судове засідання повторно не з`явилась, подала заяву про відкладення розгляду справи. Позивач та відповідач наполягають на продовженні розгляду справу без участі представника органу опіки та піклування, оскільки орган опіки та піклування вислови свою позицію щодо розгляду даної справи у своєму висновку. Вказують на те, що відкладення розгляду справи через неявку представника органу опіки та піклування є недоцільним, оскільки справа має бути розглянута в межах розумного строку. Суд ухвалив, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, а також з метою дотримання прав та інтересів всіх учасників провадження, у тому числі і малолітньої дитини, розглянути справу за відсутності представника органу опіки та піклування. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.07.2017р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022р. (а.с.8-10). У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Після припинення сімейних відносин дитина залишилися проживати з матір`ю, що не заперечується сторонами у справі. Як зазначає позивач у позові, відповідачка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому він звернувся до органу опіки та піклування для встановлення йому часу для спілкування із донькою. Розпорядженням голови Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 26.09.2022 року № 171-р було визначено спосіб участі батька [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та встановлено наступний графік спілкування, а саме: - два дні на тиждень кожного місяця з 17.00 год до 19.00 год, а в подальшому після закінчення занять у навчальному закладі з 15.00 год до 17.00 год з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотримання режиму для доньки з можливістю відвідування дошкільного закладу, а в подальшому з можливістю відвідування комунального закладу освіти, в якому буде навчатися донька; - першої та третьої суботи кожного місяця з 09.00 год до 20.00 год з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій а також погодних умов, стану здоров» я та режиму для дитини, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей на розсуд батька; - другої та четвертої неділі кожного місяця з 10.00 год до 14.00 год за погодженням батьків, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, особистих бажань дитини на розсуд батька; - щорічний спільний відпочинок у період літніх канікул протягом двох тижнів, у період зимових канікул протягом одного тижня, за домовленістю батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проходження відпочинку ( вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію) (а.с.11). Позивач посилається на ті обставини, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дає йому бачитися із дитиною, графік, встановлений опікунською радою не виконує, тому він вимушений був звернутись до суду. Судом також встановлено, що між позивачем і відповідачем та членами її сім`ї існують неприязливі та досить напружені стосунки, через що мають місце неодноразові звернення до поліції як з боку позивача, так і з боку відповідача та членів її родини. В судовому засіданні були допитані свідки відповідача. Так, свідок [PERSON] , бабуся позивачки, суду показала, що між нею та позивачем є неприязливі стосунки. Коли [PERSON] і [PERSON] проживали разом, то чоловік її бив, тому [PERSON] і пішла від нього. Коли [PERSON] виповнилося три роки, [PERSON] повернулася проживати до будинку по [ADDRESS] . Живуть вони всі в одному будинку, але мають окремі житлові приміщення. Коли [PERSON] на роботі, то вона здійснює догляд за [PERSON] . Позивач безвідповідально ставиться до дитини. Катав дитину на мотоциклі, моноколесі, залишав одну в машині. Навчив дитину вилазити до нього через вікно, забирав дитину без дозволу, не повертав її своєчасно. Якщо позивач приходить до їхнього будинку, то вона одразу викликає поліцію. Він постійно ображає її, зламав хвіртку, відірвав ручку на дверях. Свідок [PERSON] суду показала, що є рідною сестрою відповідача, з позивачем у неї також склалися неприязливі стосунки. Їй відомо, що одного разу позивач повернув дитину із отруєнням, [PERSON] лікувала доньку. В минулому році, десь в березні -квітні, позивач прийшов до будинку, став вимагати дати йому дитину, Бабушка вийшла до нього, між ними стався конфлікт, він зламав петельку на хвіртці, довелося викликати поліцію. Після приїзду поліції дитину випустили до батька, вони поспілкувалися біля паркану. Після того позивач приходив ще, але дитину не випускали. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( ст. 155 СК України). Згідно зі ст. 157 СК Українипитання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч. 3 ст. 11ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради надав суду висновок від 27.02.2024 року (а.с.128-130), в якому вважає доцільним встановити такий порядок спілкування батька з малолітньою дитиною: - два дні на тиждень кожного місяця з 17.00 до 19.00 год, а в подальшому після закінчення занять у навчальному закладі з 15.00 год. до 17.00 год, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотримання режиму дня доньки, з можливістю відвідування дошкільного закладу, а в подальшому з можливістю відвідування комунального закладу освіти, в якому буде навчатися донька; - першої та третьої суботи кожного місяця з 09.00 год до 20.00 год, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, а також погодних умов, стану здоров`я та режиму дня дитини,у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей на розсуд батька; - другої та четвертої неділі кожного місця з 10.00 год до 14.00 год. за погодженням батьків, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, особистих побажань дитини на розсуд батька; - щорічний спільний відпочинок у період літніх канікул протягом двох тижнів, у період зимових канікул протягом одного тижня, за домовленістю батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проходження відпочинку (вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію). Рекомендувати батькові не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу та турботу. Рекомендувати матері не чинити перешкод батькові у спілкуванні з донькою, та приймати участь у її вихованні. Згідно із ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Дослідивши вказаний висновок, суд не може погодитися з ним, оскільки він взагалі не мітить жодних обґрунтувань доцільності встановлення такого порядку спілкування дитини з батьком. Орган опіки та піклування не зазначив у своєму висновку, чи буде такий порядок спілкування дитини з батьком відповідати якнайкращим інтересам дитини, чи не буде порушувати права дитини на належне батьківське виховання, на підтримання з батьком регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Фактично у даному висновку орган опіки та піклування продублював той порядок, який був встановлений у розпорядженні голови Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 26.09.2022 № 171-р. Однак, як було встановлено судом, вказане розпорядження фактично не виконувалося сторонами у справі, вони так і не змогли дійти до певної домовленості щодо порядку спілкування батька з донькою. Суд вважає, що запропонований органом опіки та піклування спосіб і порядок участі батька у вихованні і спілкуванні з донькою є взагалі не конкретним, суперечливим і не зрозумілим для сторін. Так, в рішенні у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, а також враховуючи якнайкращі інтереси малолітньої [PERSON] , передусім право дитини на належне батьківське виховання, на підтримання регулярних особистих стосунків і прямих контактів з обома батьками, а також рівність прав кожного з батьків у вихованні дитини та спілкуванні з ними, з метою упередження виникнення конфліктної ситуації в подальшому між позивачем і відповідачем, а також з метою належного і реального виконання рішення суду в подальшому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та необхідність визначення більш детального і конкретного порядку участі у вихованні дитини і спілкуванні позивача з дитиною, у такому порядку: 1.Кожний вівторок і кожний четвер, кожного тижня, кожного місяця з 16-00 год до 19-00 год дитина проводить з батьком, без присутності матері; 2.Першу та третю неділю кожного місяця з 10-00 год до 20-00 год дитина проводять з батьком, без присутності матері; 3.День народження дитини:[INFO] кожного парного року дитина проводять з батьком з 10-00 год до 20-00 год, без присутності матері; 4.Другий тиждень кожних зимових канікул, кожного року, впродовж 7 днів дитина проводять з батьком, з обов`язковим повідомленням матері [PERSON] про місце перебування дитини; 5.Під час літніх канікул, з 01 липня по 31 липня кожного парного року, дитина проводять з батьком, з обов`язковим повідомленням матері [PERSON] про місце перебування дитини; 6.Під час літніх канікул, з 01 серпня по 20 серпня кожного непарного року, дитина проводять з батьком, без присутності матері, з обов`язковим повідомленням матері [PERSON] про місце перебування дитини. Суд вважає, що саме такий чіткий і зрозумілий для всіх порядок участі батька у вихованні дитини і спілкуванні з дитиною буде відповідати не тільки якнайкращим інтересам дитини, а і інтересам позивача і відповідача. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial