Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.01.2023 року звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з нею. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що спір між нею та відповідачем триває з 2018 року, судами різних інстанцій визначалося місце проживання дитини як з нею, так і з батьком - відповідачем по справі. З відповідачем перебували в шлюбі, який розірвано, мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . На час звернення з позовом до суду між сторонами триває спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини тому вона звернулася з зазначеним позовом до суду. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. 02.03.2023 до суду від представника [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, згідно з якою прохав визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Свої вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу з [PERSON] , неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , залишився проживати з матір`ю, однак рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року визначено порядок побачень з сином. [PERSON] продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні батька з сином. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2018 року було визначено місце проживання сина [PERSON] з батьком, постановою Кропивницького апеляційного суду в задоволенні позову про визначення місця проживання сина з батьком відмовлено. [PERSON] було отримано виконавчий лист № 387/167/18 про визначення способу участі його у вихованні сина. Разом з тим, [PERSON] не надавала побачення дитини з батьком, державним виконавцем було складено відповідні акти. [PERSON] забрала сина та змінила місце свого проживання, не повідомивши про це батька дитини, продовжувала чинити перешкоди їх спілкуванню. З 15.09.2020 року син [PERSON] проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні, батьком створені всі необхідні умови для комфортного проживання дитини. Враховуючи зазначені обставини, прохав визначити місце проживання дитини з батьком. Ухвалою суду від 03 березня 2023 року зустрічний позов прийнято до провадження. Під час судового розгляду позивач по первісному позову, відповідач по зустрічному позову [PERSON] в судові засідання не з`являлася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, представник відповідача по первісному позову та він також позивач, представник позивача за зустрічним позовом під час судового розгляду підтримали позовні вимоги по зустрічному позову, прохаючи визначити місце проживання сина [PERSON] , 2016 року народження, з батьком. Водночас прохали відмовити у задоволенні первісного позову. Представник органу опіки та піклування [PERSON] під час судового розгляду прохала врахувати висновок органу опіки та піклування. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила, що мешкає поблизу [PERSON] в м. Помічна, охарактеризувала його з позитивного боку, вказала що неповнолітній син [PERSON] мешкає з ним, [PERSON] піклується про сина, займається вихованням сина. Матір хлопчика не відвідує, лише одного разу приїздила та влаштувала сварку. Допитана під час судового розгляду [PERSON] пояснила, що є матір"ю [PERSON] , який проживає разом з сином [PERSON] (її онуком), займається вихованням сина та утримує його. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.11). Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (т.1 а.с.8-9). Відповідно до довідки ВП «Помічнянської дистанції електропостачання» АТ «Укрзалізниця», [PERSON] працює на вказаному підприємстві з 25 квітня 2008 року та отримує стабільну заробітну плату загальна сума доходу за період січень-грудень 2022 складає 138814 гривень та характеризується за місцем роботи позитивно (т.1 а.с.40,41,43). Відповідно до довідок Помічнянської міської ради Добровеличківського району, [PERSON] , дійсно проживає по [ADDRESS] , зареєстрований [ADDRESS] , проживає разом з сином [PERSON] , 2016 р.н. з 05.09.2020 року, характеризується позитивно.(т.1 а.с.46, 47,48). Батьки [PERSON] - мати [PERSON] та батько [PERSON] характеризуються позитивно ( т.1 а.с.49,50) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить квартира за адресою [ADDRESS] , [PERSON] . Зазначену квартиру заповів сину [PERSON] ( т.1а.с.90. 91). Відповідно до інформації Помічнянського ДНЗ № 2 «Ялиночка» загального розвитку Помічнянської міської ради, [PERSON] характеризувався позитивно, зазначено, що дитина доброзичлива, рухлива (т.1а.с.53,54). Відповідно рішення виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 164 від 30 листопада 2021 року, вирішено вважати підтвердженим факт відсутності участі матері [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (т.1 а.с. 60). [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на січень 2023 року в сумі 73352 гривні 74 коп. (т.1 а.с.62) Відповідно до висновку психолога № 36/1121 від 15.11.2021 року, на момент психодіагностики виявлено, що [PERSON] ( [PERSON] ) має високий рівень прихильності до батька. Психоемоційний стан дитини без особливостей, переважно веселий, грайливий. Образ матері витісняється та може сприйматись дитиною, як загроза. Рекомендовані періодичні консультації з психологом. (т.1 а.с.93). Відповідно до висновку психолога від 24.11.2020 року, дитина виявляє бажання проживати з батьком, до якого демонструє значну прихильність. Під час роботи з образом матері, [PERSON] стає стривоженим. (т.1 а.с.94). [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. (а.с.105) Відповідно акту обстеження умов проживання № 103 від 02.05.2023 року за адресою [ADDRESS] за місцем реєстрації [PERSON] , на час перевірки санітарний стан задовільний; в будинку достатня кількість меблів та побутових приладів; продукти харчування та засоби гігієни в достатній кількості (а.с.140). Відповідно до довідки Піщанобрідської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, [PERSON] з 2020 року не проживає в [ADDRESS] . (т.1 а.с.157) Відповідно до висновку комісії з захисту прав дитини Піщанобрідської сільської ради № 7 від 05.06.2023 року про визначення місця проживання дитини, вирішено надати висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . (а.с.161-162). Відповідно характеристики неповнолітнього [PERSON] як учня 1 класу "Помічнянського ліцею "Універсум" Помічнянської міської ради Кіровоградської області та як вихованця гуртка "Арт - студія" Помічнянського Центру дитячої та юнацької творчості, дитина характеризується виключно позитивно, уважний, спокійний, вихований, добрий, стосунки з однокласниками дружні; батько приділяє належну увагу вихованню, дитина виховується в любові та турботі. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25.01.1996) та норми Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи дитини (стаття 155 СК України). У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За нормами ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Виходячи із змісту 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини участь органу опіки є обов`язковою. У таких випадках орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, який для суду заздалегідь встановленої сили не має і оцінюється у сукупності з іншими доказами, також суд може не погодитись із наданим висновком. За змістом ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. Зазначена норма міжнародного права кореспондується із приписами ч.2 ст.171 СК України, згідно із якою дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Враховуючи, що відповідач [PERSON] з вересня 2020 року займається вихованням неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження, піклується про нього, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з батьком, який фактично тривалий час протягом років проживав з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному. Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування за дитиною та прийняття участі у його вихованні. Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] . Що стосується вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини з нею, то викладені в позові обставини не підтверджені належними доказами. Вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки суперечать матеріалам справи та доказам, отриманим в судовому засіданні, згідно яких доцільним є визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] . Всі судові витрати за зустрічним позовом у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача, позивача за зустрічним позовом у зв`язку із відмовою у позові.

Outcome: approved