Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

15.03.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява адвоката Шмарова О.В., яка зареєстрована судом 18.03.2024 року про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11.03.2024 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів під час вагітності дружини та до досягнення дитиною трьох років, проте не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, а тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи про стягнення аліментів на утримання дружини в сумі 8 000 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. В листопаді 2023 року позивач [PERSON] через адвоката Шмарова О.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11.03.2024 року постановленого в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання під час вагітності та на період догляду за дитиною до трьох років в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто 03.11.2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Як убачається зі змісту позовної заяви позивач зазначав орієнтовний попередній розрахунок суми витрат на правову (правничу) допомогу 5 000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі учасники справи мають право користуватися правничою допомого статтею 15 ЦПК Українию. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Понесені витрати сторона позивача доводить договором про надання правової допомоги від 31.10.2023 року, укладеного між адвокатом Шмаровим О.В. та [PERSON] , додатком № 2 до договору про надання правової допомоги № 31/23 від 31.10.2023 року, яким сторони погодили вид та вартість правової допомоги за яким підготовка, складення та подача позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності - 5000 грн.; платіжною квитанцією на суму 5000 грн.; свідоцтвом адвоката та ордером. (а.с. 20-24) Також подаючи клопотання про розподіл судових витрат стороною позивача надано додаток № 3 до договору де зазначено вид правової допомоги, складення та подача до суду відповіді на відзив у справі про стягнення аліментів - 3000 грн.(а.с.91 звор.) та надано платіжну інструкцію на оплату 3000 грн. (а.с. 92) Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без участі сторін, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат та з урахуванням того, що цивільне законодавство здійснюється на засадах змагальності сторін, слід стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги на користь позивача в сумі 8000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved