Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

18.03.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, третя особа: ТОВ "МІЛОАН". В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 20.05.2021 року відповідачка уклала Договір про споживчий кредит № 3647670 з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Мілоан» шляхом подання заявки в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» https://miloan.ua/. Відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. Кредитний Договір № 3647670 від 20.05.2021 р. було укладено строком на 30 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 13.09.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3647670 від 20.05.2021 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Заборгованість за кредитором становить 43 340 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 грн.; заборгованість за відсотками становить 32 640 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 700 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором. Посилаючись на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у розмірі 43 340 грн., судові витрати та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.03.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0600908693490), проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду «відсутність адресата за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов надано до суду не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Згідно анкети-заяви на кредит № 3647670 від 20.05.2021 року відповідачка уклала договір про споживчий кредит з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Мілоан» шляхом подання заявки в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» https://miloan.ua/. За умовами договору кредитор надав боржнику кредит у сумі 10000 грн. строком на 30 днів, з 20.05.2021 року до 19.06.2021 року, за яким проводиться нарахування відсотків в розмірі 0,88% за кожен день користування. Згідно платіжного доручення № 46709113 від 20.05.2021 року ТОВ "Міолан" на рахунок відповідачки було перераховано 10000 грн. Також сторонами підписані договір про споживчий кредит № 3647670, а також графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Вказані документи засвідчені підписами сторін, зокрема і електронними. 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДіДжи Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 07Т. 20.05.2021 року позивач як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним договором № 3647670 від 20.05.2021 року направив відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 3647670 щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого у відповідачки утворилась заборгованість, яку вона повинна сплатити на користь позивача. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, з договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. уклало договір про надання правової допомоги з адвокатським бюро "Анастасії Міньковської". До договору додано детальний опис робіт та акт про підтвердження факту надання правничої допомоги. Відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги, загальна вартість послуг адвоката складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно з тарифною сіткою, вказаною у п. 4.8 даного договору. Згідно п. 4.2. оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» дійсно понесло витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять. До того ж, п. 4.8 даного договору, в якому, як зазначено в п. 4.1. договору має бути зазначено гонорар, взагалі відсутній. Крім того, зазначений договір укладено з адвокатським бюро "Анастасії Міньковської" і підписаний А.В. Міньковською, в той час, як з позовною заявою в інтересах ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулась представник позивача [PERSON] . [PERSON] уповноважено на представництво інтересів позивача довіреністю директора ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка М.Е. від 07.12.2023 року, тобто, ще до укладання договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. необхідно відмовити, з огляду на недоведеність понесених витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved