Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач пред`явила позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 11.08.2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 866. Подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 28.03.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачем через систему «Електронний суд» 03.04.2024 року подано заяву про визнання позову. У поданій позивачем заяві від 05.04.2024 року відповідний учасник просить вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2000 Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 866. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем визнано позов, суд вважає необхідним стягнути з даного учасника 50% від встановленого вимогами Закону України «Про судовий збір» та фактично спаленого позивачем розміру судового збору, іншу частину повернути з державного бюджету на користь позивача. З приводу вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку поданим стороню позивача доказам на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу - договору про надання правової допомоги від 10.03.2024 року, акту приймання-передачі з визначенням переліку послуг та їх вартості (вивчення документів - 1000 грн., аналіз законодавства та аналіз практики Верховного Суду - 1000 грн., підготовка та оформлення позову - 2000 грн.), суд звертає увагу на невідповідності об`єму та вартості обумовлених послуг рівню складності виниклого спору та характеру дійсно необхідних для поновлення прав особи дій адвоката. Вважаючи витрати невідповідними критеріям розумності, суд зменшує їх та визначає на рівні: вивчення документів - 100 грн., аналіз законодавства - 100 грн., підготовка та оформлення позову - 1800 грн., а всього 2000 грн. Стороною не наводиться у позовній заяві практика Верховного Суду у спорах про розірвання шлюбу, яка могла вплинути на вирішення справи в розрізі виниклих між сторонами суперечок. Отже, витрати на професійну правничу допомогу в сумі, визнаною судом обґрунтованою, підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved