Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 21.09.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8194244. У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 26.12.2020 року близько 19 год. 40 хв., в м. Запоріжжя по вул. Жасмінній, водій [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, а пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «МЛЕтаШМД» ЗМР. Відповідно до обвинувального акту від 15.07.2021 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим. Згідно до ч. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Згідно п.п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до п.п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18. мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. З огляду на вищевказане, потерпіла особа [PERSON] звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/016/000/21/0004 від 22.03.2023 року. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 70000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 162222000 від 22.03.2023 року. Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року склав: 70 000 (сімдесят тисяч) гри. 00 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чим відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником). Водночас, як вбачається з обвинувального акту від 15.07.2021 року, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , після чого самовільно залишив місце ДТП. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 22 березня 2023 року, що підтверджується платіжним дорученням №162222000 від 22.03.2023 року. З метою досудового врегулювання спору 03.05.2023 року відповідачеві [PERSON] була направлена Вимога про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 70000,00 грн. Ніяких дій зі сторони відповідача [PERSON] щодо погашення заборгованості в добровільному порядку станом на 27.06.2023 року проведено не було. На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (на p/p: [NUMBER] в AT «Ощадбанк», ЄДРПОУ: 20602681, МФО: 322669) страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі: 70000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. Витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., покласти на відповідача. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 05.10.2023 року на 09 год. 00 хв. 19.09.2023 року до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» надійшла уточнена позовна заява. В обґрунтування якої зазначено, що після подання позову до суду, з`ясувалося про існування ще одної справи № ОЦ/016/000/23/0002 від 03.08.2023 року про виплату страхового відшкодування, а саме витрати на поховання та моральна шкода завдана потерпілій особі [PERSON] , що є дружиною загиблого [PERSON] . Потерпіла особа [PERSON] дружина загиблого [PERSON] звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/016/000/23/0002 від 03.08.2023 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 65000 (шістдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. Отже, враховуючи те, що по страховій справі ПрАТ «УПСК» було проведено дві виплати, загальний розмір фактично понесених витрат склав: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~, З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року. На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (на p/p: [NUMBER] в AT «Ощадбанк», ЄДРПОУ: 20602681, МФО: 322669) страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. Витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., покласти на відповідача. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 03.05.2024 року на 11 год. 00 хв. Представник позивача\~приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» Гермаш С.М. в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов просить задовольнити та винести заочне рішення по справі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим\~справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.09.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8194244 (а.с. 11). У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Так, 26.12.2020 року близько 19 год. 40 хв., в м. Запоріжжя по вул. Жасмінній, водій [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, а пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «МЛЕтаШМД» ЗМР. Відповідно до обвинувального акту від 15.07.2021 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим. Згідно до ч. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Згідно п.п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до п.п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18. мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. З огляду на вищевказане, потерпіла особа [PERSON] звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/016/000/21/0004 від 22.03.2023 року. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 70000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 162222000 від 22.03.2023 року. Крім того, потерпіла особа [PERSON] дружина загиблого [PERSON] звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/016/000/23/0002 від 03.08.2023 року ПрАТ «УПСК» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі: 65000 (шістдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року склав: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гри. 00 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чим відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником). Водночас, як вбачається з обвинувального акту від 15.07.2021 року, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , після чого самовільно залишив місце ДТП. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу Приватному акціонерному\~товариству «Українська\~пожежно-страхова\~компанія»завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року у розмірі 135000,00 грн. З метою досудового врегулювання спору 03.05.2023 року відповідачеві [PERSON] була направлена Вимога про відшкодування збитків в порядку регресу. Станом на 06.05.2024 року відповідачем [PERSON] збитки в порядку регресу позивачу Приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія» не відшкодовані. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного\~товариства «Українська\~пожежно-страхова\~компанія»підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в порядку регресу у розмірі 135 000,00 грн. Крім того, на підставі ст.\~141\~ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2684 гривні 00 копійок судового збору.

Outcome: approved