Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

07 вересня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, з 16 липня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тарутинського районного суду від 25 травня 2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області від 14 липня 2016 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Тарутине Одеської області стягуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Лужанка Тарутинського району Одеської області на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення дитині належних умов життя та виховання, не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя. Тому з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з ним, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не надає йому матеріальної допомоги. На День народження та на великі Свята не вітає. Останнім часом, під час спілкування з сином, він ніколи про батька не згадує та не цікавиться про нього. Вона неодноразово зверталася до колишнього чоловіка, нагадувала йому, що дитину потрібно годувати, одягати, тощо, але відповідь була одна, що ні я ні син його не цікавлять, та в нього немає коштів на виплату аліментів. Позивачка вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та їхньої дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з ним та прийманні участі батька в вихованні, ці обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно їхньої малолітньої дитини батьківських обов`язків, покладені на відповідача законом. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивачки, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Розпорядженням голови Тарутинського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Справа надійшла до Саратського районного суду 08 грудня 2023 року. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 грудня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - прийнято до провадження. Цивільну справу ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 04 квітня 2024 року [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] з моменту розірвання шлюбу до дитини не навідується, вихованням дитини не займається, аліменти на користь дитини не сплачує. Ніколи батько сам не бажав покликати дитину на прогулянку або кафе. Вони з відповідачем проживають в одному населеному пункті, практично кожного дня вона бачить як відповідач проходе повз будинку де вона мешкає з дитиною, і не одного разу відповідачем не було запропоновано щоб дитина вийшла до нього, щоб він поспілкувався з дитиною, або вони пішли разом десь на прогулянку. Наразі дитина зазначає, що не хоче спілкуватись з батьком, оскільки батько його обманює. Раніше коли вона дзвонила відповідачу і пропонувала піти з дитиною погуляти, він казав що прийде. Вона казала про це дитині, що прийде батько і вони підуть гуляти, а батько не приходив. Коли вона телефонувала йому, він або не відповідав, або передзвонював і казав, що в нього не виходить, оскільки це рання година, а ходили вони гуляти з сином біля одинадцятої години. Також відповідач не відвідує свята ні в школі, ні раніше у дитячому садку куди ходила дитина. Також відповідач їй говорив, що вона забороняє йому бачитись з дитиною, але жодних доказів на підтвердження цього, він не надає. Відповідач не цікавиться здоров`ям дитини. Коли вона раніше йому телефонувала і казала, що дитина захворіла та просила допомогти, піти до аптеки і купити ліки, на що відповідач казав, що в нього не має грошей. Вважає, що відповідач працездатна людина, може заробляти кошти і допомагати дитині. Дитина зараз навчається у третьому класі, дитині потрібно купувати шкільне приладдя, купувати одяг, цим батько також не цікавиться. Відповідач каже, що він не має можливості знайти роботу. Виходить, що вона сама повинна працювати, щоб заробляти кошти на дитину, а відповідач ні. Нею у фонд школи сплачуються грошові кошти, усі заняття які відвідує дитина, також сплачуються нею. Відповідач не спілкується з дитиною і не надає кошти. Вона неодноразово зверталась з приводу не сплати відповідачем аліментів, були винесені постанови про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк сто п`ятдесят годин у 2023 році, та двісті сорок годин у 2020 році. 27 березня 2024 року вона звернулася з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, але й досі відповідь не отримала. Факти психологічного або фізичного насилля батьком по відношенню до дитини, не зафіксовані. У 2023 році відповідач звертався до служби, щоб йому встановили години для спілкування з дитиною, але чомусь потім відмовився. Одного разу вона побачила відповідача біля автостанції, та повідомила йому, що дитина знаходиться на дитячому майданчику, він прийшов, але пробув з дитиною не багато часу, оскільки він не знає про що розмовляти з дитиною. З днем народження, зі святами відповідач дитину не вітає. У судовому засіданні 04 квітня 2024 року відповідач [PERSON] позов не визнав, та пояснив, що наразі роботи не має, має деякий підробіток, але цих коштів не вистачає для того, щоб давати дитині. Вважає, що треба влаштуватися на роботу, для того, щоб він мав змогу платити аліменти. Дитині зараз дев`ять років, за ці роки, він дуже мало приділив уваги дитині. Позивачка перешкоджала і не дозволяла бачитись з дитиною. Коли він телефонував та пропонував побачитись з дитиною, позивачка завжди запитувала навіщо, і відповідала ні. Іноді бачились з дитиною у парку, але не довго, тому що йому потрібно було десь бігти. Коли він бачиться з дитиною у присутності бабусі, дитина активно з ним спілкується, а коли дитина поряд з мамою, то відмовляється з ним спілкуватись. Він давав позивачці кошти у сумі дві вісімсот тисяч гривень, тисячу двісті гривень, дві тисячі гривень, перераховував через юстицію. Останній раз у цьому році. До суду з позовом не звертався, оскільки вважав, що вони з позивачкою мирним шляхом вивішать це питання, щодо спілкування з дитиною. Він любить свою дитину і не хоче щоб його позбавляли батьківських прав. В минулому році він телефонував сину і вітав його з днем народження. На цей Новий рік, він вітав сина. Син каже, що в нього інший батько. У судовому засіданні 04 квітня 2024 року представник органу опіки та піклування Тарутинської сільської ради Білгород-Дністровського району Демчук Д.Г. пояснила, що на їх адресу надійшла ухвала Тарутинського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2023 року про надання письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Щоб надати такий висновок, було винесено питання на комісію селищної ради. Ними було встановлено, що шлюб між батьками розірвано, від шлюбу мають дитину 2015 року народження, після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. На комісію був запрошений відповідач, але він не з`явився, дав пояснення, що в цей час відбував суспільно-корисні роботи. В розмові з відповідачем, він заперечував проти позбавлення його батьківських прав і зазначив про те, що мати чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Батьки зарекомендували себе з позитивної сторони, зауважень не було, тому комісія при голосуванні не змогла дійти спільного висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення батька батьківських прав. Просили суд вирішити питання, виходячи з наявних обставин справи та

Outcome: dismissed