Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

14 березня 2024 року представник АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501342803 у розмірі 87 012,80 грн. та судовий збір у справі. Позов мотивовано тим, що 26 липня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 5014342803 (надалі Кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувавсь надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визнаних кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачувані платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 87 012,80 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». 14 березня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 08 квітня 2024 року судом отримано відповідь щодо місця реєстрації відповідача з ЦМУ ДМС України по місту Києву та Київській області. Ухвалою судді від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 07 травня 2024 року. Представник позивача Рудницький Ю.І. 03 травня 2024 року звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі та про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 07 травня 2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності; визнання позовних вимог в повному обсязі та про розстрочення виконання судового рішення у завязку зі скрутним матеріальним становищем. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26 липня 2021 року [PERSON] звернувся з офертою на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501342803 до АТ «Альфа-Банк». «6 липня 2021 року АТ «Альфа банк» прпйняв акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 5013427803. Згідно з даним акцептом визначнео умови споживчого кредиту, зокрема, тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 63 000,00 грн.; процента ставка 45,0%, тип ставки фіксована; строк кредиту 60 місяців. Додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 501342803 від 26 липня 2021 року складено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, згідно з яким загальна вартість кредиту становить 159 237,71 грн., реальна річна процентна ставка 55,44%. Представником позивача складено довідку про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір про банківське обслуговування в АТ «Сенс Банк». 26 липня 2021 року [PERSON] видано грошві кошти банком в сумі 63 000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, у [PERSON] станом на 22 січня 2023 року існує заборгованість за кредитом № 501342803 в сумі 87012,80 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 32 706,17 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 61078,87 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 25934,13 грн. На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачам, представником позивача до позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку АТ «Сенс Банк» [PERSON] за період з 26.07.2021 року до 22.01.2023 року. 06.11.2023 АТ «Сенс Банк» звернувся досудовою вимогою до [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань (а.с.24). 30.11.2022 в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну найменування позивача на АТ «Сенс Банк» (а.с.30). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві - ч.1 ст.206 ЦПК України. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд - ч.4 ст. 206 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що представником позивача надано суду достатньо доказів для ухвалення рішення, а відповідачем до початку першого судового засідання визнано позовні вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог так як визнання їх відповідачем не суперечить закону та правам і інтересам інших осіб. Відповідно до частини першої статті 267 Цивільного процесуального кодексу України - суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Приймаючи до уваги те, що відповідач в своїй заяві клопоче перед судом про розстрочення рішення суду, посилаючись на скрутне матеріальне становище, , суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на один рік, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. Відповідно до частини першої статі 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % сплаченого судового збору збір у розмірі 1 514,00 грн., з одночасним поверненням позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1 514,00 грн.

Outcome: approved