Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Павленко С.В., діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про стягнення зборгованості за кредитним договором, яку обгрунтував тим, що 14.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' та відповідачкою в електронній формі був укладений договір позики № 78498116, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 9500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із відповідною базовою процентною ставкою 2,50 % в день. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за цим договором № 78498116 в сумі 37999,74 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту 9500,00 грн; суми заборгованості за відсотками 38499,74 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.В. від 09.01.2024 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухової О.С. від 31.01.2024 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до територіальної юрисдикції цього суду. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 23.02.2024 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою судді Старокожка В.П. від 29.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу - право на подання заперечень на відповідь на відзив. У встановлений судом строк на адресу суду відзив від відповідачки не надійшов. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. П. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, слід вважати відповідачку [PERSON] належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем її реєстрації - [ADDRESS] . Крім того, в матеріалах справи мається апеляційна скарга відповідачки [PERSON] від 29.02.2024 на ухвалу Хорольського районного суду від 29.02.2024 про відкриття провадження у справі, яка надіслана нею засобами електронної пошти до Полтавського апеляційного суду, що свідчить про обізнаність останньої про розгляд вказаної справи судом. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено,\~що між відповідачкою [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю''1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів'' 14.03.2023 в електронній формі було укладено договір позики № 78498116 на умовах провернення її в кінці строку, згідно умов якого остання отримала в позику кошти в сумі 9500,00 грн (підтверджується копією повідомлення від 20.10.2023 за вих. № 20/10-2023-4 /а.с. 24/) строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із базовою процентною ставкою 2,50 % в день, зниженою процентною ставкою 0,875% та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою 2,70 % в день /а.с.8-9/. Вищевказаний кредитний договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про укладення договору (ідентифікацію) /а.с. 31/. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 14.03.2023 /а.с.10/ та паспорту споживчого кредиту /а.с.11-12/, загальна вартість кредиту (позики) за договором № 78498116 становить 11993,75 грн, з яких 9500,00 грн - тіло кредиту, 2493,75 грн - розмір відсотків за користування ним за період дії договору - з 14.03.2023 по 13.04.2023. Відповідно до інформації по вказаному кредиту /а.с. 26-30/ 11.04.2023 відповідачкою [PERSON] в рахунок погашення відсотків за користування ним сплачено 2327,64 грн та 06.05.203 - 2078,25 грн, а всього 4405,89 грн. Станом на 03.09.2023 заборгованість відповідачки по кредиту, нарахована позивачем, становить 37999,74 грн, з яких 9500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 32905,63 грн - заборгованість за відсотками /а.с. 30/. Норми права, застосовані судом. Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів сторін. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується копією договору позики від 14.03.2023 № 78498116, укладеного в електронній формі, підписаного відповідачкою цього ж дня за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов вказаного договору відповідачка мала повернути отримані в позику кошти, сплатити відсотки за користування ним в рекомендовану дату платежу 13.04.2023. Таким чином, не пізніше 13.04.2023 за вищевказаним договором відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У постанові від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що загальна вартість кредиту (позики) за договором № 78498116 становить 11993,75 грн, з яких 9500,00 грн - тіло кредиту, 2493,75 грн - розмір відсотків за користування ним за період дії договору - з 14.03.2023 по 13.04.2023. З матеріалів справи, досліджених судом, вбачається, що відповідачкою [PERSON] в рахунок погашення відсотків за користування ним сплачено 2327,64 грн та 06.05.203 - 2078,25 грн, а всього 4405,89 грн. Заборгованість відповідачки по кредиту, нарахована позивачем на 03.09.2023 з урахуванням вказаних сум сплати, виходить за межі строку дії договору, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, нарахування відсотків за користування коштами, наданими на умовах позики, здійснювалося позивачем із 14.03.2023 по 03.09.2023 і таким чином загальну заборгованість відповідачки визначено в розмірі 37999,74 грн, з яких 9500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 32905,63 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, здійснивши власні розрахунки для визначення розміру заборгованість відповідачки по вищевказаному крендиту, прийшов до таких висновків. Виходячи із умов договору, наданих позивачем доказів внесення в рахунок заборгованості за договором відповідачкою 4405,89 грн, які зараховані ним як погашення відсотків за користування коштами, отриманими в позику [PERSON] , суд приходить до висновку, що за період строку дії вказаного договору, в межах якого мало здійснюватися нарахування відсотків за користування ним з 14.03.2023 по 13.04.2023, заборгованість за відсотками має становити 2493,75 грн і ця сума фактично сплачена відповідачкою, оскільки, як зазначено вище, вона внесла на рахунок позикодавця загальну суму 4405,89 грн. За відрахуванням розміру відсотків 2493,75 грн від суми внесених коштів 4405,89 грн,залишок становить 1912,89 грн. Щодо заборгованості за тілом кредиту (9500,00 грн), суд приходить до висновку, що ця заборгованість із підстав, зазначених вище, підлягає зменшенню на вищевказану суму 1912,89 грн (коштів, внесених відповідачкою на рахунок позикодавця) та має становити 7587,11 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 78498116 від 14.03.2023 з [PERSON] підлягають задоволенню частково і з останньої на користь позивача слід стягнути загальну заборгованість по вказаному договору, зокрема непогашену заборгованість по тілу кредиту, в сумі 7587,11 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн, які прохав стягнути із відповідачки. Зважаючи на\~те,\~що позов\~задоволено частково,\~з відповідачки\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати у\~розмірі 19,97 % сплаченого позивачем судового збору на підставі платіжної інструкції від 19.12.2023, тобто 535,99 грн. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн на підставі: копії договору про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 03.08.2023, акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором № 03-08/2023 від 03.08.2023, платіжної інструкції від 26.12.2023 про оплату послуг згідно вказаного договору від 03.08.2023, Статуту адвокатського об`єднання "Правовий діалог", свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000531. Правова допомога полягала в: складданні проекту позовної заяви та предсавнитву в суді першої інстанції. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивача на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є пропорційними предмету спору та складності справи, тому мають бути стягнуті із відповідачки на користь позивача. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 19,97 %, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги в сумі 7100,00 грн (а.с. 37) підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 1417,87 грн.

Outcome: partial