Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Війтовецької селищної ради від 08.12.2009 року № 379 належала на праві власності земельна ділянка із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, загальною площею 0,125 га за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач набув право власності на вказану земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29 червня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Яковлевою С. Л., зареєстрованим в реєстрі за № 2249. Про перехід права власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212 до позивача свідчить також відмітка на Державному акті Серії ЯК №721744 від 14.01.2010 поставлена нотаріусом та запис: «Зареєстровано в Поземельній книзі 18.07.2011 За реєстровим №6820955300:01:001:0212:03:02». З моменту придбання земельної ділянки з кадастровим номером 6820955300:01:001:0212 позивач разом з родиною щороку здійснювали обробіток вказаної земельної ділянки. В подальшому, з інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.12.2023 року позивачу стало відомо, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 06.12.2023 року на підставі витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64489796, довідку приватного нотаріуса Гайдайчук Є. А. від 30.11.2023 №677/01-16, свідоцтва про смерть [PERSON] , серії І-БВ дата видачі 06 листопада 2020 року, інформаційної довідки щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, державного акта серії ЯК №721744 від 14.01.2010, рішення про державну реєстрацію прав №70526341 від 04 грудня 2023 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5454, рішення про державну реєстрацію прав №70554764 від 06 грудня 2023 року. Таким чином, відповідач успадкувала земельну ділянку із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, яка на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , не належала йому та не входила до складу спадкової маси. Враховуючи викладене, земельна ділянка з кадастровим номером 6820955300:01:001:0212 вибула із власності [PERSON] всупереч його волі та без відповідної правової підстави нею заволоділа [PERSON] . Позивач просить витребувати у [PERSON] у його власність земельну ділянку з кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, загальною площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач позов не визнає та вказує, що нею у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5454, оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті дядька [PERSON] . Про те, що [PERSON] за життя продав земельну ділянку позивачу їй не було відомо. У відповідача є сумніви, що дядько усвідомлював, що він продав земельну ділянку і що дійсно отримав за неї кошти. 08.04.2024 позивачем подано заяву про зміну предмету позову шляхом доповнення позовних вимог. Позивач заявив додаткову вимогу про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 06.12.2023 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є. А., зареєстроване в реєстрі за № 5454, оскільки вказане свідоцтво стало підставою для реєстрації права власності за відповідачем. Скасування даного свідоцтва, поряд з витребуванням земельної ділянки, є ефективним способом захисту прав позивача. Під час розгляду справи заходи забезпечення доказів не вживалися, провадження у справі не зупинялося. Ухвалою суду від 20.02.2024 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, загальною площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , із забороною відчуження, зміни, реєстрації (перереєстрації), застави або іншого виду зміни власника майна, поділу, об`єднання, забудови, зміни категорії та цільового призначення, в тому числі із забороною службовим та посадовим особам Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та його структурним підрозділам, у тому числі - державним реєстраторам, вчиняти будь які дії з поділу, об`єднання, зміни власника, категорії цільового призначення та конфігурації земельної ділянки із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Відповідач позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві. З врахуванням її майнового стану просила звільнити її від сплати судових витрат. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Війтовецької селищної ради від 08.12.2009 року № 379 належала на праві власності земельна ділянка із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, загальною площею 0,125 га за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Яковлевою С. Л., зареєстрованого в реєстрі за № 2249 позивач придбав у [PERSON] земельну ділянку із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212. Про перехід права власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212 до позивача свідчить також відмітка на державному акті Серії ЯК №721744 від 14.01.2010 поставлена нотаріусом та запис: «Зареєстровано в Поземельній книзі 18.07.2011 За реєстровим №6820955300:01:001:0212:03:02». З інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.12.2023 вбачається, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за відповідачем 06.12.2023 року на підставі витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64489796, довідку приватного нотаріуса Гайдайчук Є. А. від 30.11.2023 №677/01-16, свідоцтва про смерть [PERSON] , серії І-БВ дата видачі 06 листопада 2020 року, інформаційної довідки щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, державного акта серії ЯК №721744 від 14.01.2010, рішення про державну реєстрацію прав №70526341 від 04 грудня 2023 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5454, рішення про державну реєстрацію прав №70554764 від 06 грудня 2023 року. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до положень статті 126 Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення договору купівлі продажу земельної ділянки) право власності на земельну ділянку посвідчусться державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчусться: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею. Отже, укладений між позивачем та [PERSON] договір купівлі-продажу від 29.06.2011 року укладено з дотриманням вимог закону, про перехід права власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212 до позивача свідчить також відмітка на державному акті Серії ЯК №721744 від 14.01.2010, поставлена нотаріусом, та запис: «Зареєстровано в Поземельній книзі 18.07.2011 За реєстровим №6820955300:01:001:0212:03:02». За вказаних обставин суд дійшов висновку, що на момент відкриття спадщини земельна ділянка із кадастровим номером 6820955300:01:001:0212, не належала [PERSON] та не входила до складу спадкової маси, отже, свідоцтво про право на спадщину від 06.12.2023 видане без достатніх правових підстав та підлягає визнанню недійсним, оскільки вказане свідоцтво стало підставою для реєстрації права власності за відповідачем, що у даному випадку є ефективним способом захисту прав позивача. За приписами ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно з ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Оскільки відповідач незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа земельною ділянкою, що належить позивачу, шляхом реєстрації права власності на неї, порушене право позивача підлягає захисту шляхом витребування земельної ділянки у відповідача. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що остання у встановленому законом порядку отримала свідоцтво про право на спадщину та зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оскільки вказані доводи висновків суду про безпідставність видачі свідоцтва про право на спадщину не спростовують. Укладений між позивачем та [PERSON] договір купівлі-продажу недійсним не визнавався. Отже, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача оскільки позов задоволено. Норми статті 141 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачають можливості звільнення відповідача від сплати судового збору при задоволенні позову з врахуванням майнового стану відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved