Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

01 березня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання відмови у приватизації незаконною та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] зареєстрований і проживає в житловому приміщенні [ADDRESS] . Батько позивача [PERSON] , [INFO] працював на ДП «Шахта №1 «Нововолинська». В червні - липні 1991 року [PERSON] і членам його сім`ї: дружині [PERSON] , сину [PERSON] було надано житлову площу в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який перебував на балансі ДП «Шахта №9 «Нововолинська», дата реєстрації 26.07.1991 року. В подальшому [PERSON] і членам його сім`ї: дружині [PERSON] , сину [PERSON] було надано додаткову житлову площу в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який перебував на балансі ДП «Шахта №9 «Нововолинська», внаслідок чого загальна площа кімнат 44, 45 стала 42,44 кв.м., а житлова площа - 26,5 кв.м. 28.01.2021 наказом Комунального підприємства "Управляюча житлова компанія №1" ЖКО Нововолинської міської ради №28, у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача [PERSON] , особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] переоформлено на матір позивача [PERSON] . 31.05.2023 наказом Комунального підприємства "Управляюча житлова компанія №1" ЖКО Нововолинської міської ради №64, у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача [PERSON] , особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] , переоформлено на позивача - її сина [PERSON] . 01.06.2023 Комунальне підприємство "Управляюча житлова компанія №1" ЖКО Нововолинської міської ради уклало з позивачем, як з наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1. 26.10.2023 позивач звернувся до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області з заявою щодо приватизації житлових приміщень [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 16 листопада 2023 року №563 "Про відмову у приватизації житлового приміщення, що знаходиться в секції [ADDRESS]" позивачу було відмовлено у приватизації вказаного житлового приміщення у зв`язку з неподанням повного переліку необхідних документів, передбачених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396, а саме: копії ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; копії договору найму жилого приміщення та/або копії договору оренди житла. Позивач у позові посилається на те, що у відповідь на адвокатський запит ДП «Шахта №9 «Нововолинська» повідомило, що гуртожиток по [ADDRESS] , орієнтовно до 2008 року знаходився на балансі шахти №9 «Нововолинська», після чого був переданий в комунальну власність; основою для прописки в гуртожитку було рішення профспілкового комітету, паспортний стіл здійснював прописку, ордери не видавались; картотека жильців гуртожитку, книги реєстрації, рішення профспілкових комітетів були передані в ЖЕК №1. Вказує, що наймодавцем житлових приміщень в гуртожитку за адресою: вул. Сірка, 5, є КП «УЖК №1». Тому вважає, що передані Шахтою №9 «Нововолинська» картотека жильців гуртожитку, книги реєстрації, рішення профспілкових комітетів, повинні зберігатись в КП «УЖК № 1». Зазначає, що у КП «УЖК №1» стосовно зазначеної адреси наявна лише поквартирна картка Форми Б та наказ переоформлення особового рахунку основного квартиронаймача, інші документи відсутні. Позивач з огляду на визнання його наймачем житлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] і переоформлення на його ім`я особового рахунку за даною адресою, згідно наказу КП "УЖК №1" від 31.05.2023 №64, вважає, що законність його проживання в житловому приміщенні № [NUMBER] , в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] відповідачем не оспорювалась. Тому вважає відмову у приватизації вищезазначеного житлового приміщення незаконною і такою, що порушує його право на житло. Просить визнати дії виконавчого комітету ІІововолинської міської ради Волинської області щодо відмови у приватизації житлового приміщення, що знаходиться в секції [ADDRESS], оформлені рішенням від 16.11.2023 р. №563, незаконними та зобов`язати виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області провести приватизацію житлового приміщення, що знаходиться в секції [ADDRESS], на ім`я [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу у їхній відсутності, позов підтримують та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Представник Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. У частині третій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закону). Згідно частини четвертої статті 5 зазначеного Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). З досліджених матеріалів справи, суд вважає встановленим той факт, що до звернення про приватизацію спірного житла право на безкоштовну приватизацію житла, передбачену нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивач не використала. У частині десятій статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Пунктом 18 Положення №396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Також суд враховує, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Також суд враховує та бере до уваги ту обставину, що відповідно до п.24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ордер дає лише право на вселення у квартиру та знищується протягом 5 років після отримання громадянином жилого приміщення. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, зокрема, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та визнає неправомірною відмову Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області у приватизації [PERSON] житлового приміщення [ADDRESS] , оформлену рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області №563 від 16.11.2023 та зобов`язує відповідача провести приватизацію житлового приміщення, що знаходиться в секції [ADDRESS], на ім`я [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved