Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача в якому просив стягнути з нього грошові кошти в розмірі 56 936,50 та витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомгу у розмірі 8000,00 грн. та витрати сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. посилаючись на те, що 25 листопада 2020 року трапилась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом № 201517535. В результаті вищезазначеної ДТП було пошкоджено три автомобіля: автомобіль Ceevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , 23.02.2021 ТДВ СК «Альфа - Гарант» було сплачено на користь [PERSON] страхове відкшоудвання в розмірі 47 738,56 грн.; автомобіль Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , 22.12.2020 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7 761,95 грн.; Skoda, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 20.04.2021 року ТДВ СК «Альфа -Гарант» було сплачено на користь ПАТ «СК Уніка» страхове відшкодування в розмірі 1435,99 грн. Загальна сума сплачених страхових відшкодувань за полісом № 201517535 в результаті настання ДТП з вини відповідача становить 56 936,50 грн. Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані сп`яніння до ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» отримало право вимоги компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 56 936,50 грн. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/1045/21 Визнати винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено стягнення у вигляді штраф 10 200 грн. із позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 рік. Вважаючи винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення ст. 124 КупАП та накладено на нього стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу що становить розмір 153 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травн 2023 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження від 12 травня 2023 року, позовну заяву та додатки до неї не отримав, що підтверджується повернутим на адресу суду конвертом. Указаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2020 року о 23 год. 00 хв. [PERSON] , керувавши автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] по вулиці Березняківська 12 в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, у разі виникнення небезпеки для руху, не вжив всіх заходів до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на перешкоду, а саме: дорожній знак, в результаті чого, транспортний засіб «Shkoda Rapid», державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, після чого транспортний засіб «ВАЗ», державний номер [NUMBER] продовжив рух та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», державний номер [NUMBER] та з транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу продовжив рух та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Megan», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований на узбіччі, що призвело до пошкодження автомобілів, заподіяння матеріальних збитків і порушенням водієм [PERSON] п. 12.1, 12.3 ПДР України. Цивільна правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа- Гарант» за полісом № 201517535. Відповідно до умов вказаного Полісу страхування страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ . д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 тисяч гривень із позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік. (а.с.11) Також , визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та накладено на нього стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КупАП та накладено на нього штраф у розмірі 153 грн. (а.с.12) Також, згідно вказаної постанови суду від 23 лютого 2021 року у справі №755/1045/21 водій [PERSON] керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Шумського 5, в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. В результаті проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановлені законом порядку результати тесту за дропомогою приладу «Драгер» становили 1,63 % проміле за дропомогою приладу «Драгер». Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.12) Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. 30 грудня 2020 року [PERSON] водій «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ТДВ «СК «Альфа- Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування від 30 грудня 2020 року. (а.с.14) 23 лютого 2021 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 47 738,56 грн. відповідно до страхового акту № ЦВ/20/8970 та платіжної інструкції № 15299 від 23 лютого 2021 року (а.с 19) . 02 грудня 2020 року до ТДВ СК «Альфа -Гарант» звернувся [PERSON] водій «Volkswagen Caravelle», державний номер [NUMBER] з заявою про виплату страхового вішкодування в розмірі 7 761, 95 грн. 22 грудня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7 761, 95 грн. відповідно до страхового акту № ЦВ/20/8317 та платіжної інструкції № 14042 від 22 грудня 2020 року (зв./а.с 26-27) . [PERSON] звернувся з заявою № 29022на виплату страхового відшкодування згідно договору КАСКО № 030105/4605/0000049 маючи договір добровільного страхування в ПАТ «СК «Уніка», у розмірі 6784,06. Відшкодування ПрАТ "СК "Уніка" було здійснено відповідно до складеного страхового акту №00387667, на користь [PERSON] у розмірі 6784,06 грн., що підтверджується квитанцією № 188178 від 11 грудня 2020 року (а.с.28, зв./а.с36) 20 квітня 2021 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» було сплачено на користь ПрАТ «СК «Уніка» страхове відшкодування в розмірі 1 435,99 грн. відповідно до страхового акту № ЦВ/21/0190 та платіжної інструкції № 16437 від 20 квітня 2021 року. (а.с 41-42) У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК«Альфа- Гарант» виплату страхового відшкодування завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди, що сталася 25 листопада 2020 року в [ADDRESS] були сплачені страхові відшкодування за полісом на загальну суму 56 936,50 грн., суд дійшов до наступного висновку. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Отже, оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ТДВ СК "Альфа-гарант" набуло право вимагати компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 56 936,50 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу пов`язані із розглядом справи в розмірі 8000,00 гривень. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Згідно з ч. 1-6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суму гонорару за надання правничої допомоги Позивач та адвокат погодили у відповідному завданні- дорученні №154 від 07.09.2021 року до договору про надання правничої допомоги, яку він надав у повному обсязі, що підтверджується детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг) виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом. За надану правничу допомогу Позивач сплатив 8000,00 грн., що підтверджується завданням-дорученням № 154, актом прийому - передачі наданої правничої допомоги від 26.04.2023 року і детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг) від 26 квітня 2023 року, платіжними дорученнями від 27 вересня 2021 року № 21061 з призначенням платежу за правничу допомогу по договору від 14.05.2019 року за завданням- дорученням № 154 від 01.09.2021 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 684,00 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved