Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

До суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 06.06.1997 року актовий запис №8, (запис про шлюб поновлений 04.09.2021 Приморським ВДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), звернувся [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою суду від 15.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій він позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.06.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м.Севастополя, актовий запис про шлюб № 300, однак актовий запис про шлюб поновлено 04.09.2021 року (актовий запис №8) Приморським ВДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) про що свідчить свідоцтво про шлюб видане повторно 04.09.2021 серії [NUMBER] та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 23.03.2024. Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей, один з яких є неповнолітнім: [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ спільного майна подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з квітня 2014 року. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved