Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

01.11.2023 року представник позивача звернувся до Центрального суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовна заява мотивована тим, що 07.07.2023 року о 06.15 год. У м. Одесі по Тираспольському шосе, водій [PERSON] керував транспортним засобом Daf XF95.480 д.н.з. [NUMBER] з напівпречипом Kogel Sn24 д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом ліворуч на 1-й Амурський провулок, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz E320 д.н.з. [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, що призвело до ДТП. Постановою Миколаївського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 року у справі №521/18398/23 [PERSON] визнано вином у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Daf XF95.480 д.н.з. [NUMBER] , на момент настання ДТП була застрахована відповідно до умов чинного Полісу ОСЦПВВНТЗ №АР6342609, виданого ПАТ "ПРОСТО-страхування". Страховиком відповідача було виконано свій обов`язок і здійснено на користь позивача страхову виплату у розмірі 157400,00 грн. Натомість відповідач так і не відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2023 року справу передано за підсудністю. 07.02.2024 року справа надійшла до Заводського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою суду від 24.05.2021 року відкрито провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 01.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що\~07.07.2023 року о 06.15 год. У м. Одесі по Тираспольському шосе, водій [PERSON] керував транспортним засобом Daf XF95.480 д.н.з. [NUMBER] з напівпречипом Kogel Sn24 д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом ліворуч на 1-й Амурський провулок, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz E320 д.н.з. [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, що призвело до ДТП. Постановою Миколаївського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 року у справі №521/18398/23 [PERSON] визнано вином у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована відповідно до чинного Полісу ОСЦПВВНТЗ №АР6342609, виданого Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування". [PERSON] було повідомлено Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" про подію, що має ознаки страхового випадку. Згідно зі Звітом №558/09-23 від 04.09.2023 року та №558/09-23-01 від 07.10.2023 року вартість відновлювального ремонту КТЗ Mercedes Benz E320 д.н.з. [NUMBER] складає 1625 882,82 грн; вартість КТЗ до ДТП складає 295 284,72 грн.; вартість КТЗ у пошкодженому стані після ДТП складає 101 300 грн. 19.09.2023 року Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" здійснило страхову виплату у сумі 157,400 грн. Таким чином, вбачається, що різниця між виплаченим страховиком суми страхового відшкодування, завданого відповідачем, та вартістю транспортного засобу складає 36584,72 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник (ч. 3 ст. 386 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтями 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналіз цивільного законодавства дає підстави встановити, що для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є наявність правопорушення, що включає як складові елементи: саму шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювана шкоди. Факт наявності шкоди підтверджується Звітом №558/09-23 від 04.09.2023 року та №558/09-23-01 від 07.10.2023 року вартість відновлювального ремонту КТЗ Mercedes Benz E320 д.н.з. [NUMBER] складає 1625 882,82 грн; вартість КТЗ до ДТП складає 295 284,72 грн.; вартість КТЗ у пошкодженому стані після ДТП складає 101 300 грн. Причинний зв`язок між майновою шкодою та протиправним діянням відповідача, підтверджується постановою Миколаївського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 року у справі №521/18398/23, якою [PERSON] визнано вином у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Як слідує з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на статтю 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Системний аналіз указаних положень законодавства дає підстави для висновку, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу). Верховний Суду справі №363/218/16-ц від 26 червня 2018 року зазначив наступне: «У разі недостатності страхової витати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, відповідальність щодо стати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність». Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61 -20762св 18). від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-1 1244св 19). від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо стягнення грошових коштів у розмірі 36584,72 грн. у рахунок відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою 07.07.2023 р. підлягають задоволенню. Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спричинення моральної шкоди є оціночним поняттям, критерії якого побудовані на загально прийнятих уявленнях про негативні події, їх ступінь та наслідки, вплив на дисбаланс у звичний спосіб життя, необхідність докладання зусиль для його відновлення та супутні цьому переживання, а також з урахуванням вини заподіювача шкоди. Сутність компенсації моральної шкоди як способу захисту цивільних прав полягає у покладенні на правопорушника юридичного обов`язку компенсувати потерпілому втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, спричинених порушенням його блага і прав, а головна мета такої компенсації - надання можливості потерпілій особі за її допомогою відновити втрачену душевну рівновагу, певною мірою пом"якшити заподіяні переживання. Визначаючи розмір на відшкодування моральної шкоди, суд керується не тільки тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття кожного потерпілого (кожного позивача у цій справі), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для цієї людини способу життя. Ураховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, а також конкретні обставини справи, доведеність спричинення позивачеві моральної шкоди, суд вважає, що на її відшкодування слід стягнути з відповідача на користь\~позивача грошову суму у розмірі 15000 грн. Дослідивши надані стороною позивача документи на підтвердження оплати професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами. Відтак, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи, тривалості судових засідань, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн є співмірним з наданими стороні справи послугами, що не суперечить принципу розподілу судових витрат. При цьому відповідачем не співмірності витрат не доведено. Розподіл судових витрат по справі суд проводить відповідно до правил ст.141 ЦПК України.\~

Outcome: approved