Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить: \~ \~ \~ \~- визнати незаконним та скасувати рішення Шахівської сільської ради Донецької області від 22.10.2021 року № VІІІ-18/39 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » в частині пунктів 1 та 2, якими [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326) - витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Шахівської сільської територіальної громади в особі Шахівської сільської ради, повноваження якої виконує Шахівська сільська військова адміністрація Покровського район Донецької області земельну ділянку (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326) загальною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства - стягнути солідарно з Шахівської сільської ради Донецької області та [PERSON] на користь Донецької обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі по 5368,00 грн. Обгрунтовуючи позов зазначає, що рішенням Шахівської сільської ради Донецької області від 22.10.2021 року № VІІІ-18/39 була безоплатно передана [PERSON] у власність земельна ділянка загальною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Шахівської сільської ради Покровського району Донецької області (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326). На підставі вказаного рішення сільської ради 07.12.2021 року була проведена реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Але, в ході вивчення прокуратурою питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок комунальної форми власності сільськогосподарського призначення було встановлено, що вказане рішення Шахівська сільська рада прийняла з порушенням норм земельного законодавства, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було встановлено, що [PERSON] до виділення йому вказаної земельної ділянки вже скористався своїм правом безоплатного отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме в 2018 році отримав земельну ділянку (кадастровий номер 1422083300:01:000:1315) площею 2,0000 га із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, право власності на яку було зареєстровано за ним 15.06.2018 року. В подальшому вказану земельну ділянку (кадастровий номер 1422083300:01:000:1315) [PERSON] продав [PERSON] . Тобто з наведеного вбачається, що на час звернення до Шахівської сільської ради з заявою про виділення безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель на території вказаної сільради, [PERSON] вже було використане таке право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином [PERSON] при зверненні до Шахівської сільської ради із клопотанням про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шахівської сільської ради Покровського району Донецької області, всупереч вимогам ст.ст.116,118,121 ЗК України, приховав (не повідомив) той факт, що ним вже було використане право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого земельна ділянка (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326), а Шахівська сільрада, на момент прийняття оспорюваного рішення, не перевірила факт реалізації [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що призвело до незаконного вибуття з комунальної власності вказаної земельної ділянки. Відзиви, пояснення інших учасників справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до клопотання ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (а.с.74-75) вбачається, що управління позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, оскільки [PERSON] двічі скористався своїм правом на отримання безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і отримав у власність земельні ділянки з вказаним цільовим призначенням в розмірі більше ніж 2,0000 га, що заборонено законодавством та звертаючись вдруге з клопотанням про виділення йому безоплатно земельної ділянки для ведення особистого господарства приховав той факт, що ним раніше вже було використано таке право. \~ \~ \~ \~З відзиву відповідача [PERSON] (а.с.80-83) вбачається, що відповідач позов не визнає та просить залишити його без розгляду. Відповідач вважає, що у прокурора відсутні повноваження на здійснення права звернення до суду з вказаним позовом до суду виходячи з такого. Позов поданий в інтересах ГУ Держгеокадастру у Донецькій області. Разом з тим, даний державний орган виконавчої влади не може виступати позивачем, як стороною, у даній справі, оскільки позивач це особа, права якої порушили, не визнали чи оспорили її суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Але, права ГУ Держгеокадастру у Донецькій області в рамках даної справи не порушені. Крім того, в позові зазначено, що прокурор діє в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, оскільки на останнього покладені повноваження по здійсненню державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства і посилається на Положення про ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, яке затверджено наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 року № 603, але яке не додано до позову. В той же час з листа ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 14.06.2023 року № 10-5-0.3-1252/2-23 встановлено, що вказане управління не наділено повноваженням на звернення до суду з приводу оскарження рішень органів місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки. Вказане на думку відповідача свідчить про не доведення прокурором наявності у Головного управління повноважень на звернення до суду із позовом про оскарження рішення про надання земельної ділянки та не доведено бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що є умовою звернення прокурора до суду в інтересах держави. Також відповідач зазначає, що зі змісту позову вбачається, що прокурор наполягає на відновлені порушених, на його переконання, прав та інтересів Шахівської сільради, яка, на думку відповідача, і повинна бути позивачем у справі, оскільки цим позовом планується відновити порушені права та інтереси саме Шахівської сільської ради (повернення в її власність та володіння земельної ділянки, яка не законно вибула з її володіння), але чомусь вказана рада визначена прокурором як відповідач. Виходячи з наведено відповідач вважає, що прокурор не зазначив підстав його представництва в цій справі, оскільки ГУ Держеокадастру у Донецькій області не є компетентним органом у даних правовідносинах і не може виступати в якості позивача у даній справі. Крім того відповідач зазначає, що закон не передбачає такого способу захисту права на земельну ділянку, як визнання рішення незаконним. Що стосується витребування земельної ділянки, то відповідач зазначає, що розпорядженням начальника Шахівської сільської військової адміністрації № 328/од від 22.08.2023 року (ще до звернення прокурора з позовом до суду) надано згоду на прийняття у комунальну власність Шахівської сільської територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером 1422087700:01:000:1326. Крім того зазначає, що на даний час в суді перебуває кримінальне провадження ЄРДР № 42023052670000030 за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.190 КК України щодо заволодіння останнім вказаною земельною ділянкою шляхом обману, яке на теперішній час не розглянуто. Враховуючи те, що цей факт підлягає доведенню і має значення для розгляду даної цивільної справи, вважає, що провадження у цій справі слід зупинити до розгляду кримінального провадження по кримінальній справі № 227/1866/23. Рух по справі. Ухвалою суду (головуючий Левченко А.М.) від 23.09.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2023 року справу передано на розгляд судді Здоровиці О.В. Ухвалою суду від 29.11.2023 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд. Аргументи та доводи сторін в судовому засіданні. Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові та просила їх задовольнити. Також зазначав, що підстав для зупинення провадження не існує, оскільки кримінальне провадження у справі 227/1866/23 завершено ще 23.10.2023 року, про що свідчить ухвала суду від 23.10.2023 року, якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з передачею останньої, на підставі ст.47 КК України, на поруки трудовому колективу. Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Шахівської сільської ради проти позову не заперечувала, вважала, що [PERSON] діяв недобросовісно, оскільки не повідомив Шахівську сільраду про раніше ним використане право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з чим незаконно отримав у власність земельну ділянку, яка була передана йому Шахівською сільрадою. Також зазначила, що враховуючи діюче законодавство, яке не зобов`язувало раду перевіряти факт отримання раніше особою, яка звернулась з клопотанням про отримання землі для ведення особистого селянського господарства в межах безоплатної приватизації, такої земельної ділянки та у зв`язку з тим, що у ради не було безкоштовного доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, саме і трапилась вказана ситуація. На підставі наведеного представник відповідача вважала, що не має підстав для стягнення з Шахівської сільської ради в разі задоволення позову витрат позивача понесених у зв`язку зі сплатою судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом і в цій частині вимог просила відмовити прокурору. Також представник пояснила, що земельна ділянка з кадастровим номером 1422087700:01:000:1326, не зважаючи на розпорядження начальника Шахівської сільської військової адміністрації № 328/од від 22.08.2023 року відповідно до якої надано згоду на її прийняття у комунальну власність Шахівської сільської територіальної громади, до теперішнього часу у власність громади не передана, оскільки така передача земельної ділянки оформлюється нотаріально, але таких дій з боку [PERSON] не вчинено. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Трофимчук В.В. (а.с.114) в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи мається заява від останніх про розгляд справи без їх участі. Обставини встановлені судом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 335853019 від 15.06.2023 року(а.с.22-23), № 333870505 від 29.05.2023 (а.с.20-21) вбачається, що у власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з 15.06.2018 року по 07.06.2019 року перебувала у власності земельна ділянка (кадастровий номер 1422083300:01:000:1315) площею 2,0000 га за адресою Донецька область Добропільський район Золотоколодязька сільська рада, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка [PERSON] була відчужена [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Київ Тоцькою О.В. Земельну ділянку з кадастровим номером 1422083300:01:000:1315 [PERSON] отримав шляхом реалізації свого права, передбаченого ст.ст.116,121 ЗК України, а саме права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вказане підтверджується: копією клопотання [PERSON] від 17.02.2017 року з яким він звертався до начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства(а.с.29), копією наказу в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1012-СГ від 27.04.2017 року, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства(а.с.33), копією клопотання [PERSON] від 18.04.20187 року з яким він звертався до ГУ Держгеокадастру у Донецькій області з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів та передачу йому у власність земельної ділянки загальною площею 2,000 га, кадастровий номер 1422083300:01:000:1315 (а.с.39), копією наказу в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1128-СГ від 02.05.2018 року, яким [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 2,000 га, кадастровий номер 1422083300:01:000:1315 (а.с.40), копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Київ Тоцькою О.В., яким підтверджується факт продажу [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2,000 га, кадастровий номер 1422083300:01:000:1315 громадянину [PERSON] (а.с.41). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 333870505 від 29.05.2023 (а.с.20-21), № 335852361 від 15.06.2023 року (а.с.24) вбачається, що у власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з 07.12.2021 року перебуває у власності земельна ділянка (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326) площею 1,0000 га за адресою Донецька область Добропільський район Золотоколодязька сільська рада, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка [PERSON] була відчужена [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Київ Тоцькою О.В. Земельну ділянку (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326) [PERSON] було отримано шляхом реалізації права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вказане підтверджується: копією клопотання [PERSON] від 04.03.2021 року з яким він звертався до Шахівської сільської ради з приводу надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають на території Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів (а.с.44). При цьому, як вбачається зі змісту вказаного клопотання вбачається, що [PERSON] в ньому зазначав, що з нормами ст.ст.116, 121 ЗК України ознайомлений і право на безоплатну приватизацію земельної ділянки по зазначеному виду використання ним не використано. копією рішення Шахівської сільської ради Донецької області від 25.03.2021 року № VІІІ-8/135, яким [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га із земель сільськогосподарського призначення (запас), що перебувають за межами населених пунктів Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.45). копією заяви [PERSON] від 28.09.2021 року (а.с.46) з якою він звертався до Шахівської сільської ради Донецької області і просив затвердити проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,000 га кадастровий номер 1422087700:01:000:1326, яка розташована на території Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів. Зі змісту даної заяви також вбачається, що в ній [PERSON] зазначав про те, що він несе повну відповідальність за надану ним інформацію. копією рішення Шахівської сільської ради Донецької області від 22.10.2021 року № VІІІ-18/39, яким [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,000 га, кадастровий номер 1422087700:01:000:1326, із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.47). Таким чином, з досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] двічі скористався правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та фактично отримав у власність землю вказаного цільового призначення в розмірі 3,000 га, що суперечить нормам діючого законодавства. При цьому з встановлених судом обставин також вбачається, що на час отримання у власність спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1422087700:01:000:1326, [PERSON] достовірно було відомо, що ним вже використане право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання на підставі наказу в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1128-СГ від 02.05.2018 року. Норми права, застосовані судом при розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2, 3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів,що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Суб`єктами\~права власності\~на землю,\~відповідно до\~ст.80\~ЗК України,\~є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Відповідно до ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на певних підставах, в тому числі на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до\~ст.83\~ЗК України,\~землі,\~які належать\~на праві\~власності територіальним\~громадам є\~комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. У державній власності, відповідно до ст.84 ЗК України, перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою. Відповідно до ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність. Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення(ч.4 ст.116 ЗК України ). Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.\~У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території, відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України, передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, що затверджено постановою КМУ № 15 від 14.01.2015 року, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Відповідно до підпункту 50 п.4 вказаного положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань\~розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених\~Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Відповідно до п. б ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара. Відповідно до ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Держава,\~відповідно до\~ст.152\~ЗК України,\~забезпечує громадянам\~та юридичним\~особам рівні\~умови захисту\~прав власності\~на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом\~статті 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог статті\~152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Нормами\~глави 29 ЦК\~України передбачені такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння. Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна. Позиція суду. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Судом встановлено, що [PERSON] , отримуючи безоплатно у власність земельну ділянку (кадастровий номер 1422087700:01:000:1326) для ведення особистого селянського господарства, діяв недобросовісно всупереч вимог ст.ст.\~116,\~118,\~121 Земельного кодексу України, а саме звертаючись до Шахівської сільради з заявою про виділення йому безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства повідомив неправдиві відомості про невикористання ним раніше права на безоплатну передачу йому у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства та достовірно знаючи про те, що ним вже була отримана безоплатно земельна ділянка площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Золотоколодязько сільської ради, повторно використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки з одним і тим же цільовим призначенням, тоді як положенням земельного законодавства передбачено, що громадяни мають право на набуття права власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності шляхом їх безоплатної передачі лише один раз по кожному виду використання. За правилами статей\~4,\~5 ЗК України\~завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення раціонального використання та охорони земель. Прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, вказував, що рішення Шахівської сільської\~ради \~Донецької області\~від 22.10.2021\~року №\~VІІІ-18/39\~в частині\~пунктів 1\~та 2\~(щодо\~затвердження [PERSON] \~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~та передачі останньому у приватну власність земельної ділянки площею 1,000 га кадастровий номер 1422087700:01:000:1326) прийнято з порушенням норм земельного законодавства, оскільки [PERSON] раніше вже використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення селянського особистого господарства, а тому зазначене рішення Шахівської сільської ради у вказаній частині було прийнято незаконно, без врахування (з`ясування) зазначеної обставини і тому підлягає скасуванню. В судовому засіданні судом достовірно було встановлено, що при прийнятті вищевказаного оспорюваного рішення Шахівська сільська рада, передаючи [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку у розмірі 1,000 га кадастровий номер 1422087700:01:000:1326, належним чином не з`ясувала та не перевірила чи не було [PERSON] реалізоване таке право раніше. Тому, на думку суду, поведінка Шахівської сільської ради у спірних правовідносинах теж не була добросовісною та не була направлена на дотримання діючого законодавства, а тому за таких обставин вбачається, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади не з її волі. Враховуючи наведене суд вважає, що заявлені прокурором вимоги є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника (в даному випадку інтересу територіальної громади), оскільки рішення органу місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. В даному випадку суд вважає, що визнання цього рішення незаконним та його скасування спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Вимога про витребування земельної ділянки спрямована на відновлення власником(Шахівською територіальною громадою) володіння спірною земельною ділянкою. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо доводів Шахівської сільської ради про те, що законодавством не передбачено його обов`язку перевіряти інформацію про реалізоване особою право безоплатної приватизації земельних ділянок, то до цих доводів суд відноситься критично виходячи з такого. Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначенихКонституцією. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Відповідно до ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Суб`єктами права власності на землі комунальної власності, відповідно до ст.80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Реалізація повноважень Шахівської сільської ради, як особи, яка відповідно до ст.122 ЗК України має право передавати земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад, повинна здійснюватися з дотриманням вимог земельного законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (понад 2,0 га). Отже, в даному випадку, на думку суду, на стадії затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сільрада мала право та повинна була перевірити розроблений проект на відповідність вимогам законів, в тому числі ч. 4 ст. 116, п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, і лише в разі встановлення такої відповідності його затверджувати. Щодо доводів представника відповідача адвоката Трофимчука В.В. про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку з відсутністю у прокурора підстав для звернення до суду в інтересах держави, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки як вбачається з позовних вимог, прокурор звертаючись до суду з вказаним позовом обґрунтовував необхідність захисту інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру в Донецькій області тим, що в межах відносин з розпорядження землями територіальної громади та надання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орган місцевого самоврядування (Шахівська сільська рада) всупереч інтересам територіальної громади прийняла незаконне рішення щодо розпорядження землею, яка є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, порушивши встановлений порядок. Прокурор стверджував, що на території Донецької області відповідні повноваження державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності здійснює ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, яке діє відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі Положення), що затверджено наказом Держгеокадастру № 603 від 23.12.2021 року. Відповідно до вказаного Положення(підпункт 29 пункту 4) Головне управління організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Прокуратурою було направлено лист від 06.06.2023 року в якому з`ясовувалось у ГУ Держгеокадастру в Донецькій області(а.с.25-26) щодо заходів реагування на виявлені порушення вимог земельного законодавства при виділенні [PERSON] земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (подвійна приватизація). Але, у відповідь була надана інформація про те, що заходів щодо захисту інтересів держави з цього приводу ГУ Держеокадастру в Донецькій області не вживались. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме ГУ Держеокадастру в Донецькій області, суд погоджується з позицією прокурора про те, що управлінням була допущена бездіяльність, у зв`язку з чим вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у вказаній справі. Звернення прокурора з вказаним позовом до суду в інтересах держави спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Щодо питання відповідача про зупинення провадження у справі № 227/2048/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 227/1866/23, то вказане питання втратило свою актуальність, оскільки під час розгляду даної справи судом достовірно встановлено, що кримінальна справа № 227/1866/23 за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.190 КК України (придбання права\~на майно\~шляхом обману\~(шахрайство) відповідно\~до якого\~останньому інкримінувалось\~те,\~що він умисно, з корисливих мотивів, з метою придбання права на земельну ділянку та з метою особистого збагачення, незаконно, всупереч принципам регулювання земельних відносин в Україні, будучи особою, яка використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду цільового призначення, шляхом обману, незаконно вдруге отримав на підставі рішення сесії Шахівської сільської ради №VIII-18/39 від 22.10.2021 року у власність земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером 1422087700:01:000:1326 вартістю 25124,96 грн., яка незаконно вибула із комунальної власності, вже є розглянутою, про що свідчить копія ухвали Добропільського міськрайонного суду від 23.10.2023 року(а.с.141-142). Станом на 22.04.2024 року зазначена ухвала є такою що набрала чинності. Щодо судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, з врахуванням встановлених обставин стосовно того, що порушення земельного законодавства відбулося внаслідок дій обох відповідачів, приходить до висновку про те, що судові витрати по справі, а саме щодо сплати судового збору, сплаченого під час звернення до суду, слід стягнути з обох відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved