Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті, відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, із належної [PERSON] 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою. Інша 1/2 частина житлового будинку належить позивачці на праві власності на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31.08.2011 року (справа №2-845/2011), яким визнано за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку після смерті батька [PERSON] , про що 26.10.2011 року КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» їй видано Витяг про державну реєстрацію прав. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений 10 грудня 2009 року секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 67, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці та [PERSON] порівну. Згідно зазначеного заповіту від 10.12.2009 року спадкоємцями на майно [PERSON] є: позивачка та її рідний брат - [PERSON] , який помер [INFO] . 14 листопада 2011 року [PERSON] склала новий заповіт посвідчений секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 81, відповідно до якого земельну ділянку площею 2,33 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №130463 від 26.03.1999 року - заповіла позивачці. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк до Немирівської державної нотаріальної контори. 15.07.2012 року державним нотаріусом видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину (за заповітом від 14.11.2011 року) на земельну ділянку 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, [PERSON] також є спадкоємицею за законом на 1/2 частку від належної померлій [PERSON] 1/2 частки житлового будинку в [ADDRESS] . Однак, державним нотаріусом Кнап Л.П. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відповідач [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , померлого [INFO] , спадкує половину від усього спадкового майна (крім земельної ділянки 2,33 га) за заповітом від 10 грудня 2009 року. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену частину будинку в нотаріальній конторі не змогла, у зв`язку з відмовою нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документа на це майно, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Представник позивачки - адвокат Ускова С.Е. в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на 1/2 частку від належної [PERSON] частки житлового будинку. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений 10 грудня 2009 року секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 67, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] порівну. Відповідно до заповіту від 14 листопада 2011 року, складеного [PERSON] та посвідчений секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 81, [PERSON] земельну ділянку площею 2,33 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №130463 від 26.03.1999 року - заповіла позивачці. 15.07.2020 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.11.2011 року на земельну ділянку 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до довідки №261 від 16.08.2022, виданої КП "Немирівське бюро технічної інвентаризації", житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] - 1/2 частини Тульчинським бюро технічної інвентаризації 26.10.2011 в реєстровій книзі ФЖ2 Р№326 згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області (справа №2-845/2011) від 31.08.2011. За [PERSON] право власності не зареєстровано. Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31.08.2011 (справа №2-845/2011) за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на 1/2 частину житлового будинку. Відповідно до довідки №56 від 07.04.2023, виданої виконавчим комітетом Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області, згідно виписки із погосподарської книги по [ADDRESS] , членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] . 13.08.2022 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документу на житловий будинок. Матеріалами спадкових справ №122/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та №99/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] достовірно підтверджується, що спадкоємцями на 1/2 частку житлового будинку, що належала померлій [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (як спадкоємець майна після смерті [PERSON] ) Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, за правилами ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У частині другій та четвертій ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною другою ст. 1254 ЦК України визначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку (пункт 3.1). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 - 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-284,\~352, 354 ЦПК України, суд-

Outcome: approved