Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вторполіметри" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.02.2022 між ТОВ «Вторполімери» та [PERSON] було укладено Договір оренди № 04-02/22, згідно якого орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 120,00кв метрів, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з базовою орендною ставкою за один квадратний метр площі майна 140,00грн з ПДВ. Орендодавець свої зобов`язання за Договором оренди виконав в повному обсязі. Однак відповідач належним чином не виконав умови Договору, та станом на 08.02.2024 має заборгованості з орендної плати та наданих комунальних послуг в розмірі 25920,00грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі в розмірі 25920,00грн, штрафу за прострочення внесення орендної плати та за прострочення відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг в розмірі12960грн, інфляційних витрат в розмірі 3 246,14грн та 3% річних в розмірі 1 184,28грн, що в загальному розмірі становить 43310,42грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 13.02.2024 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін за адресою зазначеною в позовній заяві ( [ADDRESS] ). Однак, станом на 21.03.2024 повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу по справі в матеріалах справи відсутнє. Враховуючи вищевикладене, 21.03.2024 суд повторно повідомляє відповідача про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін для надання можливості надати пояснення та докази щодо справи. Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення «Укрпошта» відповідач [PERSON] судову кореспонденцію отримав. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Станом на 24.04.2024 закінчились строки для подання відзиву та відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 04.02.2022 між ТОВ «Вторполімери» та [PERSON] було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 04-02/22, згідно якого орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 120,00кв метрів, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1. Договору, визначено, що базова орендна ставка за один квадратний метр площі майна становить - 140,00грн з 1кв. метр в тому числі ПДВ 20%. Загальний розмір орендної плати в місяць за користування переданого в оренду приміщенням становить 16800,00грн, в тому числі ПДВ 20%. Згідно із п. 3.3. Договору, орендна плата сплачується орендарем щомісяця до першого числа розрахункового місяця, тобто до початку розрахункового місяця, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, що вказаний у цьому Договорі. Пунктом 3.5. Договору встановлено, що на підставі виставленого рахунку орендар відшкодовує орендодавцю вартість фактично спожитих комунальних послуг: водопостачання та водовідведення, вартість спожитої електроенергії та інші, у періоді фактичного споживання цих послуг до 15 числа наступного за розрахунковий місяць споживання цих послуг орендарем. Орендодавець розраховує вартість фактично спожитих Орендарем комунальних послуг виходячи із вартості послуг третіх осіб, що надають комунальні послуги пропорційно до площі, що передається Орендарю в користування (п. 3.6. Договору). Відповідно до п. 3.7. Договору, визначено, що вартість експлуатаційних послуг становить 10,00грн, включаючи ПДВ 20%, в місяць з одного квадратного метра орендованого Приміщення. Відшкодування експлуатаційних витрат здійснюється орендарем до першого числа розрахункового місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Експлуатаційні витрати нараховуються з моменту укладення Акту приймання-передачі Приміщення. Розрахунок суми відшкодування Комунальних послуг орендодавець може щомісячно надавати Орендарю до Акту наданих послуг (п. 3.8. Договору). Згідно із п. 3.10. Договору, Орендар самостійно отримує від орендодавця рахунки на сплату орендної плати, Комунальних послуг та Експлуатаційних витрат. Відповідно до п. 8.2. Договору оренди визначено, що орендар несе наступну відповідальність, зокрема: - за невнесення або несвоєчасне внесення плати за користування приміщеннями, передбачених цим Договором, орендодавець має право застосувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення такого платежу; - за прострочення внесення орендної плати понад 20 (двадцяти) календарних днів з орендаря додатково стягується штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від суми заборгованості по орендній платі; - за прострочення відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг та компенсації Експлуатаційних витрат понад 5 (п`ять) календарних днів з орендаря додатково стягується штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від суми заборгованості по відшкодуванню Комунальних послуг та/або компенсації Експлуатаційних витрат; - у випадку неповернення або несвоєчасного звільнення приміщень, орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування Приміщеннями за час прострочення. Пунктом 10.2. Договору, визначено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 2.1 розділу 2 цього Договору, та закінчується 31 січня 2023 року. 02.08.2023 ТОВ «Вторполімери» направила [PERSON] претензію про погашення заборгованості в загальному розмірі 25920,00грн. Однак вказана претензія, зі сторони відповідача, була залишена без реагування. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Частиною першою статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Статтею 764 ЦК України визначено, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. ТОВ «Вторполімери» виконав умови договору оренди нежитлового приміщення № 04-02/22 від 04.02.2022 у повному обсязі та передав відповідачу в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення загальною площею 120,00кв метрів, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди. З 01.08.2022, відповідач порушуючи умови Договору, перестав сплачувати орендну плату за користування нежитловим приміщенням. Приміщення за актом приймання передачі не повернув. Отже, відповідач у зв"язку з порушенням умов Договору від 04.02.2022, має перед позивачем заборгованість за оренду складського боксу на підставі Договору № 04-02/22, яка складається із заборгованості по орендній платі в розмірі 25920,00грн, штрафу за прострочення внесення орендної плати та прострочення відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг в розмірі12960грн. Стаття 509 ЦК України регламентує, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення коштів в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання перед позивачем за Договором оренди нежитлового приміщення № 04-02/22 від 04.02.2022, то за ним обліковується заборгованість, яка становить в загальному розмірі 43310,42грн з яких: заборгованість по орендній платі 25920,00грн; штраф за прострочення внесення орендної плати та за прострочення відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг в розмірі12960грн, інфляційних витрат в розмірі 3246,14грн та 3 % річних в розмірі 1184,28грн Відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання договору оренди з боку відповідача суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором оренди не виконав, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved