Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

02.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути аліменти з відповідача на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 10000 грн. на кожну дитину. 02.06.2020 року цивільна справа в порядку ст. 33 ЦПК України розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліну С.М. Ухвалою від 09.06.2020 року суддею Жигуліним С.М. заявлено самовідвід від розгляду справи. 09.06.2020 року цивільна справа в порядку ст. 33 ЦПК України повторно розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамову А.С. Ухвалою судді від 10 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року доручено компетентному\~суду або\~іншому компетентному\~органу Грецької Республіки вчинення процесуальних дій, а саме витребування від компанії Stamco Ship Management Co. Ltd., адреса: Akti Miaouli 21, Pireas 18535, Greece доказів розміру доходу [PERSON] , [INFO] за період з 01.01.2016 року по день виконання доручення. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги. 19.10.2023 року до суду з Міністерства юстиції України надійшли документи, отримані від Посольства України у Грецькій Республіці, щодо виконання доручення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про витребування інформації та документів стосовно [PERSON] . Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 13 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Так, згідно позовних вимог, позивач [PERSON] просить наступне: стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 20000 гривень, по 10000 гривень на кожну дитину, починаючи з дати звернення до суду да досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь витрати на професійну правничу допомогу; допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 05 червня 2010 року між [PERSON] та нею (дошлюбне прізвище [PERSON] , було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що 05 червня 2010 року складено актовий запис № 224 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі народились доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 04.02.2020 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 04.02.2020 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З моменту припинення спільного проживання подружжя, а саме з кінця листопада 2019 року діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Допомоги на утримання дітей відповідачем не надається. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу, на утримання своїх дітей, оскільки працює моряком на судах іноземних судновласників на посаді другого механіка та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 7000 доларів США. Останні 10 років відповідач постійно працює за контрактами з іноземною компанією судновласників «Stamko LTD» та користується послугами з працевлаштування ТОВ Морська агенція «Адріатіко-Бриг». Перерахування судновласником «Stamko LTD» заробітної плати відповідачу, а також відповідно і її розмір підтверджується інформацією про рух коштів на рахунку, який відкрито на ім`я [PERSON] з метою можливості зняття коштів під час перебування відповідача у рейсі. Зобов`язань перед іншими особами по сплаті аліментів відповідач не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків також немає. Дійти згоди з відповідачем щодо участі в утриманні дітей вона не має можливості. В даному випадку, розірвання шлюбу відповідача та позивачки, а відповідно і зміна фінансових можливостей останньої, не може бути підставою для зміни умов розвитку дітей та зміни їх інтересів. Це стосується не лише харчування, одягу, а також забезпечення умов для всебічного розвитку дітей, які існували під час сумісного проживання сторін. Враховуючи те, що хоча відповідач має нерегулярний, але значний дохід, є необхідність у визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно доповнення до відзиву від 25.01.2024 (а.с. 216 - 219 том 1), відповідач позовні вимоги визнає частково та просить стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини з відповідного віку та відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що розгляд справи про стягнення аліментів на утримання дітей триває з 02 червня 2020 року. За цей час він одружився, в шлюбі у них з дружиною народилася донька [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачка стверджує, що він не надає допомоги на утримання дітей, але це не є правдою, кожного місяця він надсилає добровільно кошти на утримання своїх донечок, що підтверджується відповідними квитанціями. Він неодноразово пропонував [PERSON] додаткову фінансову допомогу з приводу придбання одягу для дітей та їх лікування (коли дізнавався про хворобу дітей), але позивачка категорично відмовлялась від запропонованої допомоги. Саме позивачка заборонила їх дітям бачитися з ним, навмисно розповідає донькам, що батько їх покинув та не має бажання з ними зустрічатися, не бажає приділяти їм належного виховання, забув про їх існування, тому він вимушений був звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участь в їх вихованні, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1279 від 20.12.2020р. Позивачка в позовній заяві вказала, що відповідач 10 років постійно працював за 28.01.2020р., та користувався послугами з працевлаштування ТОВ Морська агенція «Адріатіко - Бриг», але жодного доказу за цим ствердженням суду не надано. Згідно довідки виданої ТОВ Морська Агенція «Адріатіко-Бриг» від 14.07.2020 рік вибачається, що з моменту підписання акта надання послуг, правовідносини між ТОВ «Морська агенція «Адріатіко-Бриг» та [PERSON] припинилися. Згідно довідки виданої державним центром занятості Ізмаїльським МРЦЗ від 13.12.2021р. [PERSON] перебував на обліку як безробітний в Ізмаїльському МРЦЗ. Згідно консультативних висновків спеціалістів [PERSON] має певні вади зі здоров`ям, та потребує ретельного лікування. Ствердження позивачки, що відповідач працевлаштований за кордоном на теперішній час та має дохід 7000 доларів США щомісячно не знайшли свого ствердження належними доказами. Періодичність цього доходу позивачкою не доведено, а тому не може бути покладено за основу, з якої можливий розрахунок у твердій грошовій сумі. Ознайомившись з документами, які надійшли від Міністерства юстиції України на виконання доручення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно відповідача [PERSON] про отримання за кордоном доказів працевлаштування відповідача та отримання ним заробітної плати вибачається, що вказані довідки надають інформацію з 07 січня 2016 року - 09 травня 2016 току, 05 травня 2017 -23 вересня 2017 р., 29 жовтня 2018 р. - 14 квітня 2019 р., 30 січня 2020 - 04 липня 2020 р., 16 липня - 01 грудня 2021 рік. Відповідач вважає, що вказані документи не можуть бути належними доказами по справі, так як жоден переклад документів належним чином нотаріально посвідчено не було, але в клопотанні позивача від 06.12.2023р. було вказано, що усі вказані документи нотаріально посвідчені. Щодо тверджень позивача стосовно того, що його стан матеріального становища позволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 10000 гривень щомісячно на кожну дитину, то відповідач зазначає, що на теперішній час, він не працює за контрактами з іноземною компанією судновласників, не ходить у рейси, на теперішній час він працює за індивідуальним трудовим договором та щомісяця отримує 3300 румунських леїв. Твердження позивача про нібито його добрий матеріальний стан не відповідають дійсності, не находить підтвердження у доказах, які є у матеріалах справи. Згідно посвідки на тимчасове проживання для бенефіціарів тимчасового захисту, на даний час він зі своєю родиною мешкає Румунії, у зв`язку с тим, що в Україні війна, не отримує постійного доходу, але продовжує надавати допомогу своїм дітям. Згідно відповіді на відзив від 12.03.2024 (а.с. 52-54 том 2), позивач зазначає, що відповідачем не наведено доказів вини позивачки у тривалому провадженні справи, причиною тривалого строку провадження по справі є об`єктивні данні (очікування відповіді із Міністерства Юстиції України за запитом суду по матеріалах, які мають значення при провадженні по справі). Після отримання судом документів із Міністерства юстиції (в копіях, виx. №136757/150475-28-23/12.1.3 від 18.10.20203р.) про працевлаштування відповідача [PERSON] та інші обставини, які мають значення при розгляді справи, учасники судового провадження опрацьовують документи в редакції їх надходження, жодних зауважень з боку відповідача до органу, який підготував та надіслав документи, не надходило. Відповідачем [PERSON] надається завідомо неправдива інформація щодо «проживання одною однією сім`єю до січня 2020 року». Так, при провадженні в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області по справі №946/293/20 (суддя Жигулін С.М., набрало чинності 07.05.2020р.), сам [PERSON] , як позивач, зазначав, що «спільне проживання припинено з листопада 2019р.». Щодо здійснення відповідачем регулярної сплати аліментів, то навіть з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, то за період з 02.06.2020р. по березень 2024р. (тобто 46 місяців) надано підтверджень виключно за 8 місяців, підтвердження сплати за 38 місяців відсутні. Щодо пропозицій відповідача на придбання одягу, ліків та іншого для дітей - зазначені правовідносини не впливають на розмір та порядок сплати аліментів, оскільки є «додатковими витратами» із зовсім іншим порядком правового регулювання. Факт звернення відповідача до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі в їх вихованні (справа № 946/5256/20, суддя Смокіна Г.І., рішення суду не прийнято) не є обставиною, що впливає на провадженні по справі № 946/3204/20 про стягнення аліментів. Факт перебування на обліку в Центрі зайнятості за відсутності (неподанням) [PERSON] інформації про отримання виплат (допомоги) як безробітній особі, не є достатньою підставою для визначення особи в статусі «безробітного». Не відповідають дійсності наведені відповідачем факти про відсутність його працевлаштування, зокрема, через припинення договірних відносин між [PERSON] та ТОВ «Морська Агенція «Адріатико-Бриг» за Договором № 6858 від 28.01.2020р., оскільки, згідно отриманих судом документів з Міністерства юстиції зазначено про існування ще одного договору [PERSON] з ТОВ «Морська Агенція «Адріатико-Бриг» за Договором від 21.01.2020р., договором від 23.10.2020р., від 15.07.2021р. та ін. Отримання відповідачем заробітної плати в зазначеному в позові розмірі 7000 доларів США підтверджено дев`ятьма трудовими контрактами у період з 05.01.2026р. по 15.07.2021р. та матеріалами цивільної справи (дата звернення із позовом про стягнення аліментів - 02.06.2020 р.). Кожний із наданих 9 контрактів про працевлаштування відповідача містить інформацію про проходження відповідачем відповідної медичної комісії, за висновками якої [PERSON] є придатною до працевлаштування особою за станом здоров`я, що спростовує твердження відповідача щодо потреби його «ретельного лікування». Розмір заробітної плати, яку відповідач отримував в Румунії за контрактом (індивідуальним трудовим договором від 22.01.2024р., закінчився 04.03.202 р.) складав 3300 леїв, що в перерахунку на курс гривні згідно довідки, наданої представником відповідача, складає 27060 грн., що є цілком достатнім для задоволення в повному обсязі позовних вимог [PERSON] , навіть з урахуванням всіх життєвих обставин наведених відповідачем [PERSON] (інша сім`я, дитина стан здоров`я тощо). Не можуть бути прийняті судом до уваги, при вирішенні питання про стягнення аліментів, твердження представника відповідача щодо взаємовідносин позивачки з іншими особами та припущень щодо використання грошових коштів та іншого майна (за наявними провадженнями по інших цивільних справах та відсутності судових рішень, які набрали законної сили). У судовому засіданні представник позивача зазначив, що підтримує позовну заяву та просить стягнути витрати на правову допомогу. Зазначив, що після повернення відповідача з рейсу, він став на облік як безробітний, через невеликий період часу також йшов в рейс за кордон. Наявні медичні документи не вважаються належними доказами та після отримання вказаних документів відповідач через 10 днів пішов в рейс та був здоровий. Висновок про стан здоров`я зроблений під час перебування відповідача у рейсі. Недоведене, що зняті з рахунку кошти витрачені позивачем саме на власні потреби. Питання щодо цих витрат та продажу авто не відносяться до предмету спору. Згідно рішення про розлучення сумісне проживання припинено з листопада 2023 року. Наданий контракт про отримання доходів 3300 лей вже вичерпав свою дію у березні 2024, тобто вже недіючий. 50% від сукупного доходу суд може визначити аліменти. Вже судом було ухвалено рішення про розподіл майна подружжя. Вважає, що сумісна власність подружжя у вигляді грошей в розмірі 25237 доларів США, автомобілю Subaru forester, який було продано за 35000 грн., якими за думкою відповідача, заволоділа позивачка та використала гроші - не має відношення до виконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів. Факт проживання позивачки та відповідача разом однією сім`єю до січня 2020 року - спростовано самим відповідачем при провадженні в Ізмаїльському міськрайонному суді по справі № 946/293/20, рішення набрало чинності 07.05.2020р., [PERSON] зазначав, що «спільне проживання припинено з листопада 2019р.». Також, відмови позивачки на пропозиції відповідача про придбання одягу для дітей та їх лікування, заборону дітям бачитись із батьком не має відношення до виконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів. Відповідач надав докази про здійснення сплати аліментів із наданням за 47 місяців - 9 квитанцій про сплату аліментів, загалом відсутні 38 місяців сплати аліментів. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та висловила позицію адвоката. Зазначила, що у період з 2020р. по теперішній час вона одна з дітьми в їх старій квартирі. Ніяких інших стосунків у неї немає. Коштів, що надає відповідач не вистачає на життя дітей. Відповідач має лише морську освіту, тому працювати може лише моряком. Позивачка працює вчителем, грошей на фінансування дітей не вистачає. Багато додаткових витрат. Старша дитина має вади зі здоров`ям. Навіть по 10000 грн. на дитину, на даний момент це замало. Він виїхав за кордон, а отже не має перешкод працевлаштуватися моряком. Також позивачка наголосила на тому, що просить стягнути з відповідача витрати понесені нею на здійснення перекладу документів на грецьку мову, пов`язаних із виконанням міжнародного доручення. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнала аліменти в розмірі 1600 грн. на дитину. Зазначила, що відповідач в цей період одружився та має малолітню дитину від іншого шлюбу. Відповідач вже з 2020р. не працює моряком. Має проблеми зі здоров`ям. Зазначені позивачем доходи не підтверджені. Підтримала позицію, викладену у запереченнях на позов та доповненнях до заперечень. Доходи, про які йдеться у позові. Були у відповідача лише раніше на період шлюбу до 2021 року. Потім він перестав працювати моряком. Відповідач не має фінансової можливості виплачувати 20000 грн. з доходу - 27000грн. У справі не має розрахунку витрат на правничу допомогу. Наданий останній договір по березень 2024 і ці договори постійно оновлюються, кожні місяць-два такі контракти з відповідачем переукладаються та він продовжує на теперішній час там же працювати у Румунії за ідентичними контрактами з цією ж зарплатнею. Не може надати докази зазначеного через стадію судового процесу, на якій вже заборонено подавати нові докази. Раніше отримані доходи стосувалися періоду з 2016 по 2021 рік та є неактуальними. Сказане позивачем є припущеннями. Відповідач не працює давно та не буде більше працювати моряком. Докази зворотнього відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходилися в шлюбі з 05.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 29.08.2013 року, актовий запис №224 (а.с. 4 т. І). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2020 року, актовий запис №644 (а.с. 5 т. І); дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2020 року, актовий запис №981 (а.с. 6 т. І). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно інформації про рух коштів відділення ПУМБ в м. Ізмаїл, на ім`я позивача [PERSON] за період з 14.05.2019 по 14.05.2020 надходили кошти у таких розмірах: 7000 доларів США, 11237 доларів США від іноземної компанії «Stamko LTD» (а.с. 8 т. І). Згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного центра зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства політики України від 20.07.2020 за №158, відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 10.07.2020 (а.с. 29 т. І). Згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного центра зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства політики України від 13.12.2021 за №481, відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 10.07.2020 (а.с. 243 т. І). Згідно медичних консультативних висновків [PERSON] має певні вади зі здоров`ям, та потребує ретельного лікування, що підтверджено медичним висновком, висновком УЗД, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 30-32 т.І). Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 28.07.2020 за вих. №0.184-20471/0/15-20, у період з 30.09.2015 по 04.07.2020р. відповідач [PERSON] сім разів виїжджав з України та в`їжджав в Україну, а саме: 30.09.2015 в`їзд, 07.01.2016 виїзд, 09.05.2016 в`їзд, 18.09.2016 виїзд, 30.01.2017 в`їзд, 05.05.2017 виїзд, 23.09.2017 в`їзд, 18.02.2018 виїзд, 25.06.2018 - в`їзд, 29.10.2018 виїзд, 14.04.2019 - в`їзд, 16.07.2019 виїзд, 19.11.2019 - в`їзд, 30.01.2020 виїзд, 04.07.2020 - в`їзд (а.с. 48 т. І). Згідно довідки виданої ТОВ Морська Агенція «Адріатіко- Бриг» від 05.06.2020 за №06 вбачається, що ТОВ Морська Агенція «Адріатіко- Бриг» надавала послуги з посередництва в працевлаштуванні за кордоном [PERSON] до суден компанії Stamco Shipmanagement на посаді 2-ND ENGINEER (а.с. 76 т. І). Згідно відповідних квитанцій відповідач [PERSON] переказував різні суми коштів на рахунок позивача [PERSON] (а.с. 226-241 т. І). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 03.06.2022 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 8 т. 2). Згідно інформації ТОВ Морська агенція Адріатіко-Бриг, яка здійснює свою господарську діяльність з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, від 14.07.2020, 28.01.2020р. [PERSON] уклав з ТОВ Морська агенція Адріатіко- Бриг цивільно-правовий договір №6858 про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 28.01.2020р., згідно якого відповідачу були надані послуги з пошуку роботи відповідно до заявок роботодавців щодо незайнятих робочих місць (вакантних посад) та надання інформаційно-консультативних послуг щодо можливостей працевлаштування, умов та розмірів оплати праці, найменування та місцезнаходження роботодавців, що підтверджується актом надання послуг від 28.01.2020р. доданого до договору та з 28.01.2020р., з моменту підписання акта надання послуг, правовідносини згідно Договору про надання послуг №6858 між ТОВ Морська агенція Адріатіко-Бриг та [PERSON] припинилися (а.с. 242 т. І). Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 07.02.2024 за вих. №19-9028/18/24 у період з 30.01.2020 по 30.03.2023р. відповідач [PERSON] сім разів виїжджав з України п`ять разів в`їжджав за кордон, а саме: 30.01.2020 виїзд з м. Києва, 04.07.2020 в`їзд м. Одеса, 16.07.2021 виїзд з м. Києва, 02.12.2021 в`їзд у м. Одеса, 12.06.2022 виїзд [NUMBER] , 08.11.2022 в`їзд NOVIODUNUM1, 12.11.2022 виїзд [NUMBER] , 14.11.2022 в`їзд RAVINARI19, 30.03.2023 виїзд NOVIODUNUM1 (Орлівка-Ісакча) (а.с. 42 т. 2). Відповідач [PERSON] має посвідку на тимчасове проживання для бенефіціарів тимчасового захисту та на даний час мешкає у Румунії, у зв`язку з війною в Україні (а.с. 22 т. 2) та працює за індивідуальним трудовим договором від 22.01.2024 за №285 в м. Бухарест ТОВ КП «PROMT DELIVERY» із заробітною платою 3300 леїв (а.с. 27-30 т. 2). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із частинами першою, другою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Судом вище встановлено, що на даний час мешкає у Румунії та працює за індивідуальними трудовими договорами з ТОВ КП «PROMT DELIVERY» із заробітною платою 3300 леїв (останній наданий суду від 22.01.2024 за №285). Згідно пояснень представника відповідача вказані контракти з ТОВ КП «PROMT DELIVERY», за якими на даний момент працює відповідач в Румунії постійно оновлюються, кожні місяць-два такі договори з відповідачем переукладаються та він продовжує на теперішній час там же й працювати за ідентичними договорами з цією ж зарплатнею. Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що в останні періоди та станом на день винесення рішення по справі відповідач отримує доход у розмірі саме 3300 румунських леїв, та саме з вказаного доходу відповідача слід виходити під час встановлення фінансових можливостей відповідача для сплати аліментів, так як інші розміри доходу, які мали місце у 2016-2012роках не є актуальними станом на день винесення рішення, та покладання їй у основу визначення розміру аліментів було б надмірним непосильним тягарем для платника аліментів. Як встановлено судом, станом на 24.04.2024р. згідно даних НБУ курс нового румунського лея складає: 1 румунський лей 8,4927грн. Отже заробітна плата відповідача в місяць (3300 леїв) складає 28026грн. Докази отримання відповідачем станом на день розгляду справи іншого розміру доходу у суду відсутні. Вказане свідчить про наявність фінансової можливості сплачувати аліменти на дітей. Суд вважає за можливе для вирахування твердої суми аліментів виходити із 1/3 частини доходу відповідача на обох дітей (1/6 на кожну дитину), враховуючи мінімальні гарантії, визначені у ч.5 ст.183 СК України. Зважаючи на особу платника аліментів та, беручи до уваги те, що належне утримання дітей являється обов`язком не тільки матері, але й батька, при цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дітей, а не для матері, вік дітей, суд приходить до висновку, що сума аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4671 грн. щомісячно (28026/6), з подальшою індексацією відповідно до закону, на кожну дитину, є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Вказана сума не може вважатися надмірним тягарем для відповідача та повністю відповідає його доходам. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, зо огляду на те, що позивачем здійснювалися витрати (2240грн.+400грн.+2950грн.=5590грн.) на переклад документів для направлення до компетентних органів Республіки Греція, та переклад документів, отриманих з Республіки Греція, що вбачається із наданих до матеріалів справи доказів (а.с.103, 164-199 Т.1), то суд вважає, що такі витрати є пов`язаними із розглядом справи та підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам (5590грн.*47%=2627грн.). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Роз`яснити сторонам що, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом в порядку ст. 192 СК України змінений, зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках, визначених Сімейним Кодексом України.

Outcome: partial