Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

05.02.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказав, що між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано 23.11.2022 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду по справі №686/18794/22. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час донька проживає разом з позивачем, оскільки має неприязні стосунки з матір`ю та [PERSON] займається її вихованням та повним матеріальним утриманням. Це підтверджується довідкою з комунального навчального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №4 ім. Павла Жука Хмельницької міської ради» та характеристикою навчального закладу. Окрім того, позивач звертає увагу суду на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/5007/23 від 04.12.2023 року було розірвано укладений 14.10.2022 року договір про сплату аліментів між сторонами, який встановлював обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати укладення цього договору. Позивач зазначає, що донька [PERSON] не має зареєстрованого місця проживання, оскільки відповідачка не дає згоди на реєстрацію місця проживання дитини з позивачем, [PERSON] в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає та не бере участі у вихованні дитини, а тому [PERSON] просить задоволити позовні вимоги. Ухвалою суду від 08.02.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 01.04.2024 року до суду надійшов відзив на позов. 08.04.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з викладених у позові підстав, а також просили стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у розмірі 4800 грн. Відповідачка та її представник частково визнали позовні вимоги та просили стягувати 1/6 частки доходу, оскільки в останньої перебуває на утриманні хвора мати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.08.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2022 року у справі №686/18794/22. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Станом на сьогоднішній день дитина проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними акту про підтвердження факту проживання особи від 02.02.2024 року та рішеннями Виконавчого комітету Хмельницької міської ради №421, №422 від 11.05.2023 року. Окрім того, згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/5007/23 від 04.12.2023 року було розірвано укладений 14.10.2022 року договір про сплату аліментів між сторонами, який встановлював обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати укладення цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт того, що батько самостійно займається вихованням та утриманням доньки [PERSON] , підтверджується зазначеним вище рішенням суду, даними довідки з комунального навчального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №4 ім. Павла Жука Хмельницької міської ради» №59/01-30 від 02.02.2024 року та характеристикою [PERSON] №58/01-30 від 02.02.2024 року, копіями квитанцій і чеків про оплату витрат здійснених на дитину. Суд вважає, що відповідачка не надає належної матеріальної допомоги на утримання та забезпечення своєї доньки, хоча офіційно працевлаштована згідно витягу з наказу ТзОВ «ІДС Аква Сервіс» №57-п від 05.05.2024 року. Суд не бере до уваги надані стороною відповідача докази щодо перебування на її утриманні онкохворої матері, оскільки останньою не надано доказів безпосереднього перебування матері на її утриманні та доказів щодо витрати власних коштів на її лікування. Окрім того, у відповідачки є рідна сестра, яка також може здійснювати утримання та лікування матері. Беручи до уваги те, що відповідачка є здоровою особою працездатного віку, офіційно працевлаштована, а тому суд приходить до висновку, що її слід зобов`язати сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої доньки у розмірі частки її заробітку (доходу), оскільки аліменти і меншому розмірі 1/6 частки заробітку, як просить відповідачка, не забезпечать належний рівень розвитку та забезпечення дитини. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Суд рахує, що відповідачка зобов`язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у вищезазначеному розмірі. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років становить 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідачка проживає окремо, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачка є особою працездатного віку, офіційно працевлаштована, виходячи з мінімальних потреб дитини для її належного утримання та забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 05.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає до стягнення з відповідачки на користь держави. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Частинами 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.ч. 3-5\~ст.137 ЦПК України\~передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат представником позивача адвокатом Янюк К.М. надано Договір №05/24 про надання правової допомоги від 05.02.2024 року та акт №05/24-01/24 від 08.04.2024 року про надання правової допомоги (юридичних послуг) та виконаних робіт (наданих послуг). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу підтверджено відповідними документами, а тому такі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4800 грн.

Outcome: approved