Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] через свого представникам - [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений 08 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1056. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 08 червня 2013 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, почали виникати непорозуміння і сварки, виявилися різними погляди на сімейне життя та побут, втрачені почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження одне від одного та стало причиною розладу у сім`ї. Зазначає, що не бажає продовжувати шлюбні відносини та вважає, що строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини мають місце тривалий час, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 вересня 2023 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 02 листопада 2023 року. 02 листопада 2023 року, 23 листопада 2023 року, 22 січня 2024 року розгляд справи відкладався через неявку сторін до 21 лютого 2024 року. Відповідач в судовому засіданні 21 лютого 2024 року заперечував проти розірвання шлюбу та заявив клопотання, в якому просив зупинити провадження по справі і надати строк на примирення терміном на два-три місяці. Зазначив, що має намір зберегти сім`ю. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення сторонам; надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення тривалістю в два місяці, до 22 квітня 2024 року; зупинено провадження у справі на два місяці. Позивач в судове засідання 22 квітня 2024 року не з?явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. На офіційну електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності у зв`язку з відрядженням до м. Вінниця. Під час судового засідання засобами телефонного зв`язку повідомила, що наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні 22 квітня 2024 року заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що бажає зберегти шлюб. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1056. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим повторно 15 вересня 2023 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 5). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Судом встановлено, що сторони проживають окремо за різними адресами, шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу заперечує. Відповідач заявляв клопотання про надання терміну для примирення, яке було задоволене судом. Однак після спливу строку, наданого судом сторонам для примирення, позивач продовжувала наполягати на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд вважає, що посилання відповідача [PERSON] на можливість збереження сім`ї, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки позивач заперечує проти збереження шлюбу. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved