Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] , адвокат Мельніченко А.М., звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до відповідача [PERSON] встановлення порядку користування житловим будинком. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.04.2022 в справі №711/4957/20 визнано 49/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та яке складається із: житлового будинку літ А-1, загальною площею 98,7 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., з надвірними спорудами, гаража літ. Б, сараю літ. б, погребу літ. Г, погребу літ. Д, вбиральні літ. Ж, гаража літ. Е, сараю літ. З, огорожі №№ 2, 3, 5, 6, 7, замощення І, ІІ та водо колонки № 4 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 49/200 частин вищевказаного домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (без урахування самочинних прибудов), що становить частину від 49/100 частин цього домоволодіння, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,0483 га (цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136400:02:077:0069), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на сьогоднішній день вказане рішення набрало законної сили і співвласник почав вимагати ключі від будинку, та наполягає на вселенні. Але, як вказано в рішенні суду від 29.04.2022, право власності визнано без самочинних будівництв, а тому необхідно на даний момент виділити для співвласника ту площу, кімнати та ті добудови, які не є самочинними, і які вони набули в порядку поділу спільного майна подружжя. Додає, що самочинними добудовами та переплануваннями, такими, що не підлягають поділу є: згідно договору купівлі-продажу об`єктом спільно нажитого майна, що засвідчено і в рішенні суду є - літ А-1, загальною площею 98,7 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м, з надвірними спорудами, гаража літ. Б, сараю літ. б, погребу літ. Г, погребу літ. Д, вбиральні літ. Ж, гаража літ. Е, сараю літ. З, дане вбачається з план-схеми погашеного технічного паспорту, який долучений до позову. Позивачем було вчинено наступні перепланування та добудови: Внутрішні приміщення 1-4 (19,2 кв.м), 1-3 (6,7 кв.м) та 1-2 (6,3 кв.м) були переплановані самочинно, в приміщення 1-3 (31,8 кв.м), приміщення 1-6 (5,5 кв.м) було збільшено самочинно в приміщення 1-1 (10,9 кв.м), приміщення 1-5 (8,1 кв. м) було самочинно переплановано в приміщення 1-3 (6,0 кв.м), приміщення 1-7 (13,4 кв.м) було самочинно побудовано літ. «а3». Також самочинними є літ. «а3», літ. «К», та мансарда літ. «МС». Тож, на підставі викладеного вище, позивач просить встановити порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно запропонованого експертом варіанту. Встановити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7110136400:02:077:0069, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно запропонованого експертом варіанту. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/4758/22. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 03.10.2022 відкрито спрощене провадження у справі. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 01.11.2022 на виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву відповідно до якого, просить відмовити в задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком мотивуючи тим, що нею та позивачем було здійснено перепланування та добудови в домоволодінні по [ADDRESS] , тому вважає, що встановити порядок користування 49/100 частинами домоволодіння є неможливим. Понесені нею судової витрати стягнути з позивача. 15.11.2022 ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання представника позивача, адвоката Мельніченка А.М. про залучення до участі у справі третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору [PERSON] 23.11.2022 представником позивача, адвокатом Мельніченко А.М. до суду подано відповідь на відзив. 02.02.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси призначено по цивільній справі судову будівельно-технічної експертизу. 17.01.2024 до суду надійшов Висновок судового експерта № 03/23/Буд складений 27.11.2023 за результатами судової експертизи, з додатками. 24.01.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Мельніченко А.М. підтримала позов та пояснила, що рішенням суду було визнано право сумісної власності за позивачем та відповідачем. Отримавши рішення суду, строни повинні були приступити до відновлення первісного стану, так як суд не визнав право власності на самочинний відновлений будинок. Експерт встановив порядок користування, який влаштовує позивача. Додала. що їй не відомо хто проживає на даний час у вказаному будинку. Обов`язку щодо приведення будинку в такий стан, як був до перепланування не встановлено. Вважає, що наявні всі підстави для встановлення порядку користування будинком, так як між сторонами наявний спір і добровільно вони не дійдуть згоди. Позивач розуміє, що для запропонованого експертом порядку необхідно зробити відновлювальний ремонт, тому не заперечує щодо такого, якщо не дійдуть згоди і в цій частині, позивач готовий зробити відновлення самостійно. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Хмельницька Л.М. пояснила, що дійсно рішенням суду встановлена власність. У будинку проживають сторонні люди, доступу співвласниці немає. П.2.8 п.15 експертизи встановлює неможливість встановлення порядку користування приміщенням . Експерт вважає, що для встановлення спільного користування необхідно виконати перепланування. Після цього запропонував порядок користування в додатку 2. Але відповідачка не володіє коштами на вказане перепланування. Третя особа належним чином неодноразово повідомлялася, однак в судове засідання не з`явився, будь які заяви чи клопотання не подавав, тому було прийняте рішення подальшого розгляду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За положеннями частини першої статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За змістом положень ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 3 ст. 319 ЦК України) Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначені норми матеріального права визначають право власника або співвласника, у тому числі квартири чи частки в ній, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, вимагати усунень свого порушеного права від інших осіб, у тому числі й співвласників, будь-яким шляхом, який власник (співвласник) вважає прийнятним, Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права (ст. 391 ЦК України) є наявність у позивача права власності та наявність перешкод у користуванні власником своєю власністю, при цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. В судовому\~засіданні встановлено\~та не\~заперечувалось сторонами\~(представниками\~сторін),\~що в\~період шлюбу\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~за спільні\~кошти \~подружжя,\~було придбане\~49/100\~частин домоволодіння,\~яке розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] та\~яке складається\~із:\~житлового будинку\~літ А-1,\~загальною площею\~98,7\~кв.м.,\~житловою площею\~69,9\~кв.м.,\~з надвірними\~спорудами,\~гаража літ.\~Б,\~сараю літ.\~б,\~погребу літ.\~Г,\~погребу літ.\~Д,\~вбиральні літ.\~Ж,\~гаража літ.\~Е,\~сараю літ.\~З,\~огорожі №№ 2,\~3,\~5,\~6,\~7,\~замощення І,\~ІІ та\~водоколонки № 4, що стверджується Договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 15.09.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. (а.с. 168-172 том 1) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.09.2003 року. 29.04.2022 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/4957/20) задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності. Частково задоволено зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання об`єктів спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності. Крім іншого,\~визнано 49/100\~частин домоволодіння,\~яке розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] та\~яке складається\~із:\~житлового будинку\~літ А-1,\~загальною площею\~98,7\~кв.м.,\~житловою площею\~69,9\~кв.м.,\~з надвірними\~спорудами,\~гаража літ.\~Б,\~сараю літ.\~б,\~погребу літ.\~Г,\~погребу літ.\~Д,\~вбиральні літ.\~Ж,\~гаража літ.\~Е,\~сараю літ.\~З,\~огорожі №\~№ 2,\~3,\~5,\~6,\~7,\~замощення І,\~ІІ та\~водоколонки № 4) об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності за кожним на 49/200 частин вищевказаного домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (без урахування самочинних прибудов), що становить частину від 49/100 частин цього домоволодіння, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на частину земельної ділянки площею 0,0483 га (цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136400:02:077:0069), яка розташована за адресою [ADDRESS] . На виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов висновок судового експерта №03/23/Буд за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи. В якому експертом запропоновано порядок користування : 1. За результатами можливого перепланування та визначено порядок користування, який викладено в Додатку 2 «Порядок користування будинковолодінням [ADDRESS] , де вказане маркування приміщень після перепланування: -приміщення коридору 1-1 площею 2,53 кв.м. -приміщення кухні 1-2 площею 8.0 кв.м. -приміщення санвузла 1-3 площею 6.0 кв.м. -приміщення вітальні 1-4 площею 16,0 кв.м. -два приміщення спалень 1-5 та 1-6 площею 8.0 кв.м. кожне. 2. Порядок користування житловим будинком з прибудовами та надвірними спорудами, запропонований експертом, вказаний в Додатку 2 «Порядок користування будинковолодінням [ADDRESS] »: -в користуванні Сторони 1 буде знаходиться приміщення спальні 1-5 площею 8.0 кв.м.(позначено зеленим кольором) -в користуванні Сторони 2 буде знаходиться приміщення спальні 1-6 площею 8.0 кв.м. (позначено червоним кольором) -в спільному користуванні Сторони 1 та Сторони 2 будуть знаходитися наступні приміщення (позначено блакитним кольором): -приміщення коридору 1-1 площею 2,53 кв.м. -приміщення кухні 1-2 площею 8.0 кв.м. -приміщення санвузла 1-3 площею 6.0 кв.м. -приміщення вітальні 1-4 площею 16.0 кв.м. 3. До того ж експерт звернув увагу на те, що: - погріб літ. «Д», який знаходиться під житловим будинком літ. «А-І» і має вхід в приміщенні вітальні 1-4 (спільне користування), буде знаходиться в спільному користуванні; - будівля надвірної вбиральні літ. «Ж» буде знаходитися в спільному користуванні; - будівля гаража літ. «Л» буде знаходитися в спільному користуванні - будівля лазні літ «К» - самовільно побудована і не підлягає визначенню порядку користування. 4. В несучій стіні прибудові літ. «а1» виконаний отвір для проходу в самовільно побудовану прибудову літ «а3», тобто внесені зміни в конструкцію , яка є несучою. Необхідно відновити несучу зовнішню стіну і закласти отвір. Також, експертом надано висновок про те, що фактичне користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:02:077:0069 (фактичні межі земельної ділянки) не відповідає межам вищевказаної земельної ділянки згідно даних ДЗК. Земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:02:077:0069 не підлягає розподілу у відповідності до часток співвласників в зв`язку з неможливістю розподілу частини житлового будинку (квартира [ADDRESS] ). За результатами визначення порядку користування будівлями та спорудами, вказаному у висновках по першому питанню, зроблений висновок, що неможливо визначити порядок користування земельною ділянкою в зв`язку з конфігурацією земельної ділянки (ширина ділянки від точки № [NUMBER] до №2 становить 10,656 м, відстань від точки № [NUMBER] до №15 становить 8,442 м) та розташуванням будівель та споруд на вказаній ділянці. Тобто земельна ділянка буде знаходиться в спільному користуванні. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). Під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Вказаний висновок експерта не спростований відповідачем. В тому числі, на підтвердження своєї позиції відповідач не був позбавлений надати висновок експерта або заявити клопотання про проведення відповідної експертизи щодо предмету спору в порядку ст.103 ЦПК України, для підкріплення своєї позиції. Відтак, доводи відповідача, щодо не можливості встановлення порядком користування домоволодінням, у зв`язку з тим, що експертом запропонований один варіант і відсутній дозвіл на перепланування є лише припущеннями, на яких суд не може будувати свої висновки. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 707/2516/18 (провадження № 61-5919сво22) зроблено висновок, «Отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами. Наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, немає значенні для суду, який ухвалює рішення про поділ (встановлення порядку користування) незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації. Положення статті 152 ЖК України не стосуються вирішення питань технічної можливості поділу (встановлення порядку користування) спірної нерухомості та визначення необхідності його здійснення. Тобто, стаття 152 ЖК України не застосовується при вирішенні спору співвласників про встановлення порядку користування, поділ спільного майна або про виділ з нього частки. Тому відсутність у матеріалах справи технічних висновків про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки тощо не перешкоджає суду ухвалити рішення про суті спору, якщо наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи. Таким чином, у суду відсутні підстави вимагати від позивача проходження дозвільної процедури за правилами статті 152 ЖК України до ухвалення судом рішення про встановлення порядку користування, поділ спірного нерухомого майна. Отже, ухвалення рішення суду про встановлення порядку користування або поділ нерухомого майна в натурі між його співвласниками не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.» Набуття права власності на об`єкти незавершеного будівництва визначено у статті 331 ЦК України. За змістом частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). ЦК України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті). Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом встановлення користування або поділу зробив і Верховний Суд України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21), від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21 (провадження № 61-9283св22) та інші. Послідовна і судова практика Великої Палати Верховного Суду стосовно висновку про те, що особа не набуває права власності на самочинне будівництво (постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження № 14-445цс16) та від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21). Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Отже, судом при вирішенні даного спору не враховуються самочинно побудовані приміщення. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що належним способом захисту права є встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними спорудами по [ADDRESS] , виділивши в користування [PERSON] приміщення спальні 1-5 площею 8.0 кв.м (позначено зеленим кольором), [PERSON] приміщення спальні 1-6 площею 8.0 кв.м. (позначено червоним кольором); в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити наступні приміщення: коридор 1-1 площею 2,53 кв.м; приміщення кухні 1-2 площею 8,0 кв.м.; приміщення санвузла 1-3 площею 6,0 кв.м; приміщення вітальні 1-4 площею 16,0 кв.м.; погріб літ. «Д», будівлю надвірної вбиральні літ. «Ж»; будівлю гаража літ. «Л» відповідно Додатку № 2 до висновку № 03/23/Буд за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 27.11.2023 року. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. В частині\~позовних вимог\~про розподіл\~земельної ділянки\~ [ADDRESS] ,\~кадастровий номер\~7110136400:02:077:0069\~суд зазначає,\~що згідно висновку №\~03/23/Буд\~за результатами\~проведення комплексної\~судової будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи від\~27.11.2023\~року : «Земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:02:077:0069 не підлягає розподілу у відповідності до часток співвласників в зв`язку з неможливістю розподілу частини житлового будинку (квартира [ADDRESS] ). Тобто земельна ділянка буде знаходиться в спільному користуванні» З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме встановити порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами по [ADDRESS] , виділивши в користування [PERSON] приміщення спальні 1-5 площею 8.0 кв.м (позначено зеленим кольором), [PERSON] приміщення спальні 1-6 площею 8.0 кв.м. (позначено червоним кольором); в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити наступні приміщення: коридор 1-1 площею 2,53 кв.м; приміщення кухні 1-2 площею 8,0 кв.м.; приміщення санвузла 1-3 площею 6,0 кв.м; приміщення вітальні 1-4 площею 16,0 кв.м.; погріб літ. «Д», будівлю надвірної вбиральні літ. «Ж»; будівлю гаража літ. «Л» відповідно Додатку № 2 до висновку № 03/23/Буд за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 27.11.2023 року, в частині розподілу земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:02:077:0069 відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial