Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , АТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення майна з-під арешту, в якому просить скасувати арешт на майно, в частині накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцького Т.К. про арешт майна від 20.06.2023 у виконавчому провадженні № 52860947; зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 30073375 від 06.10.2022 року стосовно обтяження майна в межах виконавчого провадження № 52860947. \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~заявленого позову\~позивач посилалася\~на те,\~що їй\~на праві\~власності належитьавтомобіль марки MITSUBISHI, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15 березня 2014 року, який вона купила у [PERSON] до її боргових зобов`язань, встановлених рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року. На підставі зазначеного рішення суду було здійснено арешт рухомого майна боржника, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 20.06.2023 року, накладений старшим державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцьким Т.К. в рамках виконавчого провадження № 52860947, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суми 2\~250\~713,02 грн. На даний час існуючий арешт перешкоджає їй здійснити перереєстрацію вказаного транспортного засобу, чим порушуються її права, як власника цього майна. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Павлоградського міськраойнного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» про заміну відповідача - Акціонерне товариство «Дельта Банк», його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» у зазначеній цивільній справі № 185/15530/23. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом щодо подачі відзивів на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явилась, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі, третя особа у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, причини неявки до суду не повідомили. Суд, вважає за можливе ухвалити рішення суду при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року по справі №185/8369/15-ц з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №9/25ДС/0460/2007-СС(ЦІК) від 25 жовтня 2007 року, яка утворилась станом на 06 липня 2015 року у сумі 2250713,02 грн, з яких: 2037854,71 грн - заборгованість за тілом кредиту, 191499,36 грн - заборгованість по відсоткам, 19123,19 грн - пеня, 409,52 грн - 3% річних заборгованості по тілу кредиту, 1826,24 грн. - 3% річних заборгованості по процентам. 19.02.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 185/8369/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суми в розмірі 2\~250\~713,02 грн, який знаходиться на примусовому виконанні у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавче провадження № 52860947). Згідно з договором № 2305/К/1 про відступлення прав вимоги від 16 вересня 2020 року та додатку №1 до нього ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» набуло право вимоги, в тому числі й за кредитним договором №9/25ДС/0460/2007-СС(ЦІК) від 25 жовтня 2007 року. Проте, як вбачається з постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року по цивільній справі номер 185/8369/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», [PERSON] , [PERSON] , у задоволенні заяви\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» в цивільній справі номер 185/8369/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~№9/25ДС/0460/2007-СС (ЦІК) від 25.10.2007 року\~ відмовлено, з врахуванням договору № 2305/К/1 про відступлення прав вимоги від 16 вересня 2020 року та додатку №1 до нього. Матеріали цивільної справи 185/8369/15-ц не містять даних щодо заміни сторін у цій справі. Таким чином, статус АТ «Дельта банк», як стягувача у виконавчому провадженні № 5286947, залишається не змінним. В рамках\~виконавчого провадження\~№ 52860947, відповідно\~до постанови\~старшого державного\~виконавця Печерського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Києві \~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ)\~Левіцького Тимофія\~Костянтиновича від\~20.06.2023\~року,\~накладений арешт\~на майно,\~що належить\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~як боржника\~у виконавчому\~провадженні. Станом на 10.04.2024 року, відповідно до Витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, чинне обтяження № 30073375, внесене на підставі постанови про арешт всього рухомого майна, яке належить [PERSON] , від 20.06.2023 року № 52860947 старшого державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцького Тимофія Костянтиновича. Таким чином, на даний час виконавче провадження не закінчено, арешт, накладений державним виконавцем на майно боржника [PERSON] залишається чинним. Тоді як, відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 15.03.2014 року, [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) продала, а [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) купила за 50\~000,00\~грнлегковий автомобіль марки MITSUBISHI, 2008 року випуску, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який посвідчений 15.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. та зареєстровано в реєстрі № 374. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не може здійснити перереєстрацію зазначеного транспортного засобу, так як існують перешкоди у вигляді обмеження цього автомобіля. Дійсно, як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві № 31/26-М-907 від 11.07.2023 року, згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на транспортному засобі марки MITSUBISHI, 2008 року випуску, шасі № [NUMBER] , значаться обмеження: виконавче провадження ВП 52056728 (стягувач Дельта Банк 2 250713,02 грн); ВП 50575558 (стягувач ДПІ 1827,00 грн); ВП 52860947 (виконавчий лист Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/8369/15-Ц від 19.02.2016 року). Крім того, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року\~по цивільній справі ЄУ № 185/5641/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк", треті особи: Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування розшуку майна, позовні вимоги задоволені повністю, скасовано розшук автомобіля марки MITSUBISHI, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , оголошений на підставі постанови головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про розшук майна боржника від 08.08.2019 у виконавчому провадженні № 52860947, зазначене рішення набрало чинності. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом при ухваленні вищезазначеного рішенням суду від 15 травня 2023 року, підставою для скасування розшуку спірного автомобіля стало те, що 15 березня 2014 року між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля марки Мітсубіші, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору право власності на легковий автомобіль у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 43773892 від 21.03.2014 усі типи обтяжень автомобіля шасі № JMBXLCW6W8Z002713, реєстраційний номер [NUMBER] , були відсутні. Крім того, в рішенні суду від 15 травня 2023 року зазначено, що Велика Палата Верховного суду в постанові від 05.04.2023 № 911/1278/20 зазначила, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з подібним висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18 (провадження № 61-11481св20), в якій, аналізуючи положення\~статті 334 ЦК України\~та\~статті 34 Закону України «Про дорожній рух», суд зазначив: «…правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує». Подібні правові висновки щодо застосування положень\~статті 34 Закону № 3353-XII\~викладено Верховним Судом також у постановах від 13 грудня 2018 року у справі № 910/11266/17, від 21 травня 2019 року у справі № 912/1426/18 та від 30 липня 2019 року у справі № 905/1053/18. Тобто, судом встановлено, що право власності у [PERSON] на спірний автомобіль виникло з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу від 15.03.2014 зазначеного автомобіля відповідно до п. 3.1 зазначеного договору. Таким чином, суд прийшов до висновку, що обтяження - оголошення розшуку майна - автомобіля марки Мітсубіші, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №52860947 на підставі виконавчого листа №185/8369/15-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 19 лютого 2016 року, стосувалося колишнього власника автомобіля [PERSON] . Зазначене рішення суду та постанова державного виконавця про оголошення розшуку майна були винесені та внесені в реєстри вже після укладення нотаріального договору купівлі - продажу від 15.03.2014 спірного автомобіля, тобто вже після переходу права власності на спірний автомобіль до позивача. Встановлені судом обставини при ухваленні рішення суду від 15.05.2023 року дають підстави і для зняття арешту з автомобіля марки MITSUBISHI, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , накладеного на підставі постанови старшого державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцького Т.К. про арешт майна від 20.06.2023 у виконавчому провадженні № 52860947, так як право власності на спірний автомобіль у [PERSON] виникло 15.03.2014 року, тобто раніше, ніж боргові зобов`язання [PERSON] , відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, на підставі якого було здійснено арешт рухомого майна боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19\~\~ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. У такому разі позовну вимогу про звільнення майна з-під арешту потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства . Відповідно до п. 5 зазначеної постанови, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час вирішення спору судом першої інстанції, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У ч.\~4\~ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначено\~підстави для\~зняття виконавцем\~арешту з\~усього майна\~(коштів)\~боржника або\~його частини. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, після винесення рішення суду про зняття арешту з майна та набрання ним законної сили, арешт знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень виключаються. Отже, звернувшись до суду першої інстанції з позовною заявою, [PERSON] було обрано правильний спосіб захисту її порушеного права, проте у даній ситуації арешт майна може бути знятий саме за рішенням суду, а не шляхом зобов`язання посадових осіб державної виконавчої служби звільнити це майно з-під арешту та заборони на його відчуження. Тому, така позовна вимога позивача, як зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 30073375 від 06.10.2022 року стосовно обтяження майна в межах виконавчого провадження № 52860947, не підлягає задоволенню, так як вона є похідною від первісної вимоги, яка була задоволена судом, та пов`язана з реалізацією рішення суду про зняття арешту. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial