Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

07 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (долі по тексту - АТ «ПУМБ»), якою представ-ник позивача Киричук Г.М. просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 174 877, 20 грн. та судові витрати у розмірі 2147 грн. 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 квітня 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001856805501, за умовами якого видано кредит у сумі 160007,45 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим у неї станом на 03 вересня 2023 року перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 174 877,20 грн., яка складається з : 125 660,93 грн. - заборгованість за кредитом, 15,04 грн. - заборгованість за процентами, 49 201,23 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу, однак наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідом-ленням (викликом) сторін та роз`яснено сторонам процесуальні права. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість у прохальній частині позову представ-ник позивача просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 21 квітня 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001856805501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 160 007,45 грн., строком на 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості : 1,99 %, розмір процентної ставки : 0,01 % річних. За змістом вказаної заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач підтвердив те, що ознайомлений з ДКБО, Тарифа-ми Банку та цілком згодний, всі умови ДКБО йому зрозумілі тане потребують додаткового тлумачення. Пункт 1 ч. 2 ст.11 Цивільного Кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором. Тому у неї виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ» станом на 03 вересня 2023 року у розмірі у розмірі 174 877,20 грн., яка складається з : 125 660,93 грн. - заборгованість за кредитом, 15,04 грн. - заборгованість за процентами, 49 201,23 грн. - заборгованість за комісією, що підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в части-ні використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. 04 вересня 2023 року на адресу відповідача позивачем було направлено письмову вимогу (повідомлення) про сплату заборгованості. Проте, вказана вимога проігнорована відповідачем. Доказів протилежного суду не надано. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконала передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «ПУМБ», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 28 від 15 листопада 2023 року вбачається, що при пред`явленні позову АТ «ПУМБ» сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 гривень. Позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2147,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved