Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина. В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . У 2014 році шлюб між ними розірвано та згідно рішення суду від 23 квітня 2014 року відповідач сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно. [INFO] син [PERSON] досягнув повноліття, однак він є непрацездатним, є особою із встановленою першою групою інвалідності з дитинства безстроково, перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом: глибока розумова відсталість, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, не може сам захистити свої права. Син проживає із позивачкою, вона забезпечує його усім необхідним, жодних доходів син не отримує. Відповідач має можливість надавати допомогу для утримання непрацездатного сина, так як отримує пенсію та доходи від передачі земельної ділянки в оренду, однак домовленості щодо його добровільної участі в утриманні непрацездатного сина між ними не досягнуто. Вона не працює, є особою із інвалідністю 3 групи безстроково. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із часу звернення із даним позовом. Ухвалою від 05 березня 2024 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позові, та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подавав, в судовому засіданні погодився з позовними вимогами, пояснивши суду, що він розуміє свій обов`язок надавати допомогу повнолітньому непрацездатному синові, однак він не працює, лише отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю та кошти від надання земельної в оренду земельної ділянки, інших доходів не має, тому не заперечує щодо стягнення із нього аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19 жовтня 2017 року Старосинявським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що рішенням Старосинявського районного суду від 23 квітня 2014 року ухвалено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 березня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час син сторін [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої А групи з дитинства безстроково та потребує постійного стороннього догляду та нагляду, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії 12ААГ №038068 від 08 листопада 2023 року. Згідно довідки КНП «Старосинявська БЛ» №181 від 23 лютого 2024 року [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом: глибока розумова відсталість, є людиною із інвалідністю довічно, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. На час розгляду справи з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , не перебуває на обліку, як одержувач соціальних допомог, доходів не отримує, про що надана довідка №91 Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА та відомості із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про відсутність доходів. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Старосинявської селищної ради №19/02-26 від 02 лютого 2024 року. Позивач [PERSON] є особою із інвалідністю третьої групи з дитинства довічно, їй протипоказана робота, пов`язані із інтелектуальною діяльністю, що підтверджується довідкою МСЕК АВ №0149074 від 21.05.2013 року. Відповідач [PERSON] є особою із інвалідністю третьої групи загального захворювання, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить 1380 грн. щомісячно за період березня 2023 року по лютий 2024 року, а з березня 2024 року 1490 грн. Також встановлено, що у 2023 році [PERSON] отримував дохід від надання земельної ділянки в оренду в загальній сумі 74098,08 грн., що підтверджено відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми нарахованого доходу у 2023 році. Відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , ВП №43410206, станом на 30 січня 2024 року заборгованість відсутня. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених\~у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність\~в матеріальній допомозі. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що їх повнолітній син [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи А довічно, перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом: глибока розумова відсталість, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, не може сам захистити свої права, проживає з нею та потребує матеріальної допомоги батька, якої той добровільно не надає. Згідно із статтею 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни це, зокрема, особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Так, як син сторін визнаний в установленому законом порядку особою з інвалідністю, тобто є непрацездатною особою, мати має право звернутися до суду з позовом\~за захистом прав та інтересів повнолітнього сина. Враховуючи, що повнолітній син сторін [PERSON] є непрацездатною особою, інвалідом з дитинства першої групи внаслідок психічного захворювання, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, відтак необхідними є потреби на лікування, догляд, реабілітацію особи з інвалідністю, тощо. Відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своєму непрацездатному синові та в силу закону має відповідний обов`язок. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги розмір доходів відповідача, сплату ним аліментів на утримання неповнолітньої дочки, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] , слід визначити у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), починаючи з 04 березня 2024 року щомісячно, на строк інвалідності сина. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial