Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У березні 2024 року представник позивачів адвокат Гунько О.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивачів вказує, що [INFO] в селі Мрин Носівського району Чернігівської області помер [PERSON] . На день смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , значився головою домолодіння. Разом з ним були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Отже, [PERSON] набув права власності на вказаний житловий будинок, але за життя, юридично не оформив його і не отримав правовстановлюючого документу щодо підтвердження права власності. За життя [PERSON] заповіту не складав. Позивачі подали до Носівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину. За заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Носівською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [PERSON] заведена спадкова справа. 30 червня 2023 року державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки в матеріалах справи відсутні документи для вчинення нотаріальної дії. Представник позивачів просив суд визнати: - за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивач та представник позивачів адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися. Представник позивачів на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивачів та їх представника. Представник відповідача\~Мринської сільської\~ради Ніжинського\~району Чернігівської\~області в підготовче судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника Мринської сільської ради, вказала, що сільська рада позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що надіслав до суду заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved