Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду міста Одеси із заявою, заінтересовані особи: відділ Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , в якій просила встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] в м. Одесі є батьком заявника [PERSON] , а також зобов`язати Суворовський відділ РАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ) внести зміни до актового запису про народження № 16 від 25.07.1995 року, вчиненого відділом актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів Ленінської райадміністрації, де у графі «Відомості про батька» зазначити громадянина України [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує на те, що з 1993 року мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання [PERSON] та батька [PERSON] народилась донька - заявник по справі [PERSON] . Оскільки, мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, тому у свідоцтві про народження заявника в графі " Відомості про батька" був вказаний [PERSON] , тобто прізвище матері, ім`я та по батькові біологічного батька заявника, що відповідає положенням ст. 135 Сімейного Кодексу України. Незважаючи, що батьки заявника не перебували у шлюбі, [PERSON] з народження виховував та матеріально утримував, як рідну дитину заявника [PERSON] 09 жовтня 2013 року заявник уклала шлюб з громадянином [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.10.1913 року Відділом ДРАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Крім того, за життя [PERSON] вчиняв дії щодо визнання [PERSON] своєю рідною донькою та звертався до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, що підтверджується заявою від 05.04.2019 року зареєстрованою в реєстрі за № 6-140. Оскільки батько заявника [PERSON] помер, не встигши за життя оформити свої батьківські права, тому заявник звернулася із даною заявою до суду. 05 січня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Заявниця у судовому засіданні просила задовольнити вимогу про встановлення факту батьківства [PERSON] , який помер [INFO] в м. Одесі відносно заявника [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа - Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надали суду письмові пояснення, у яких просили розглянути справу у відсутності їхнього представника, прийняти законне і обгрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав. Письмовими матеріалами встановлено, що заінтересована особа [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та були пов`язані спільним побутом. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилась заявниця [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів Ленінської районного адміністрації 25.06.1997 року, актовий запис № 16, де у свідоцтві про народження батьками [PERSON] зазначені: мати - [PERSON] , а запис про батька здійснювався зі слів матері відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 135 СК України і зазначений - [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] проживав разом із [PERSON] та донькою, заявницею по справі [PERSON] однією сім`єю, визнавав себе батьком [PERSON] , опікувався та виховував її. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Олеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 364. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] з перекладачем [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що померлий [PERSON] дійсно був біологічним батьком заявника [PERSON] , та з народження виховував заявника як свою рідну дочку, мати заявника [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та проживали як сім`я більше п`яти років. Також, факт батьківства [PERSON] щодо заявника підтверджується його заявою від 05.04.2019 року про те, що він є біологічним батьком заявника та перебував з матір`ю заявника. у фактичних шлюбних відносинах, яка посвідчена державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М. Крім того, на підтвердження батьківства [PERSON] відносно заявника [PERSON] заявником надані суду фотокартки з сімейного альбому, де вона зображена разом з померлим батьком та іншими родичами. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатися судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). За вимогами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму): у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Верховний Суд України в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). [PERSON] визнавав за життя себе батьком доньки [PERSON] проживав разом з матір`ю та дитиною однієї сім`єю, піклувався про неї. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про батьківство [PERSON] померлого [INFO] , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, оскільки необхідно встановити факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] відносно заявника [PERSON] .

Outcome: approved