Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

В грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що з 21.12.2012 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в шлюбі, від якого мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько дитини, [PERSON] , помер. 26 серпня 2022 року до служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради звернулася бабуся дитини, [PERSON] та повідомила про те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з нею без законних представників. Мати дитини, [PERSON] зникла у невідомому напрямку. 26 серпня 2022 року спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради складено акт обстеження умов проживання дитини. Наказом служби у справах дітей та сім`ї № 108 від 31.08.2022 року малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування. Наказом служби у справах дітей та сім`ї № 109 від 31.08.2022 року малолітню [PERSON] влаштовано в сім`ю родичів/знайомих [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З метою подальшого соціально - правового захисту малолітньої служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради було направлено листа №689/01-14 від 05.09.2022 року до відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо встановлення місця знаходження матері дитини, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області № 5853/109/1402/01-2022 від 09.09.2022 року, [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей та сім`ї було направлено листа №791/01-14 від 19.09.2022 року до служби у справах дітей Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області щодо здійснення візиту за адресою останнього місця проживання [PERSON] та відібрання пояснення щодо причин ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки. Відповідно до листа № 142 від 21.09.2022 року служби у справах дітей Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області встановлено, що за вищевказаною адресою ніхто не проживає, будинок зачинений. Зі слів сусідів гр. [PERSON] за даною адресою не проживає більше 3-х років, місце перебування її невідоме. Дана громадянка ніде не зареєстрована. Зі слів бабусі дитини, [PERSON] , мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та постійно змінює своє місце проживання, часто залишала дитину без нагляду на тривалий термін. [PERSON] протягом тривалого часу жодних покладених на матір обов`язків по відношенню до доньки не виконує, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. 22.09.2022 року службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради було направлено повторно листа № 822/01-14 до відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо оголошення [PERSON] в розшук. Відповідно до листа відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області № 7790 від 30.11.2022 року [PERSON] розшукується. Останнє відоме місце проживання [PERSON] , [ADDRESS] . Мати самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, має низький батьківський потенціал та рівень соціальної відповідальності. 22 листопада 2022 року питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Ірпінської міської ради. Враховуючи викладене, звернулись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судова повістка, яка направлялася судом за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] повернулася до суду, як неотримана відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходить з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] , народилась [INFO] , про що Виконавчим комітетом Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області зроблений актовий запис №16, її батьками зазначені- [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2014 року) ( а.с.7). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 18 грудня 2021 року ( а.с.9). 26 серпня 2022 року до Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області звернулась з заявою [PERSON] , яка повідомила, що з неню проживає її малолітня онука [PERSON] , [INFO] , батько дитини помер, а мати зникла в невідомому напрямку ( а.с.14). Згідно наказу Служби у справах дітей Ірпінської міської ради № 108 від 31 серпня 2022 року малолітню [PERSON] , [INFO] було поставлено на первинний облік, як дитину позбавлену батьківського піклування ( а.с.14) та влаштовано в сім`ю родичів/знайомих [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] (наказ Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради № 109 від 31 серпня 2022 року (а.с.17). 05 вересня 2022 року Служба у справах дітей Ірпінської міської ради листом № 689/01-14 звернулась до Начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області з метою встановлення місця знаходження матері малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с.18). Листом № 5853/109/1402/01-2022 від 09 вересня 2022 року начальник ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області повідомив начальнику Служби у справах дітей Ірпінського міської ради Бучанського району Київської області, що в ході проведеної перевірки встановити особу [PERSON] , [INFO] на території обслуговування ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, не представилось можливим. За обліками Національної поліції України, [PERSON] , [INFO] , мешкала за адресою: [ADDRESS] ( а.с.22). З метою встановлення причин ухиляння від виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Служба у справах дітей Ірпінської міської ради 19 вересня 2022 року звернулась з листом № 791/01-14 до начальника Служби у справах дітей Райгородської сільської радим Бердичівського району Житомирської області ( а.с.19). Листом № 142 від 21 вересня 2022 року завідувач Служби у справах дітей Райгородоцької сільської ради повідомив начальнику Служби у справах дітей Ірпінського міської ради Бучанського району Київської області, що в результаті перевірки встановлено, що за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, будинок зачинений. Зі слів сусідів громадянка [PERSON] за даною адресою не проживає більше трьох років, місце перебування та додаткова інформація стосовно громадянки [PERSON] не відомі ( а.с.21). 22 вересня 2022 року Служба у справах дітей Ірпінської міської ради листом № 689/01-14 звернулась до Начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області з проханням оголосити в розшук [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] та 30.08.2022 року була виявлена без батьків в родині бабусі, [PERSON] (а.с.20). Листом № 779о від 30 листопада 2022 року начальник ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області повідомив начальнику Служби у справах дітей Ірпінського міської ради Бучанського району Київської області, що працівника СКП ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та в подальшому будуть додатково вжиті заходи щодо встановлення громадянки [PERSON] , уразі встановлення її місцезнаходження буде повідомлено додатково ( а.с.23). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області від 06 грудня 2022 № 78/6, щодо доцільності позбавлення батьківських прав, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с.10-12). Таким чином, судом вбачається та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не докладає ніяких зусиль щоб дитина отримала необхідні умови для проживання та розвитку, не виконує своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно дост.9 Конституції України та ст.ст.3,10 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. Крім того, суд зазначає на тому, що будь-які перешкоди у спілкуванні відповідачки із донькою, та участі у її вихованні не створювались, але відповідачка бажання спілкуватися з донькою не виявляла та не бажала виконувати покладені на неї законом батьківські обов`язки. Це свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідачки на активну участь у формуванні життя свого сина . З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки, без поважних причин залишила її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з донькою та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно доньки є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Тому позов в цій підлягає задоволенню. З приводу позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів, суд зазначає наступне. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України(далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України, в яку внесені зміни на підставі Закону України №2037-VIII від 17.05.2017 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд стягує з неї на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 грудня 2022 року. При цьому суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про зміну розміру аліментів Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: approved