Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи у суді, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано і від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу неповнолітній син проживає разом з нею. Тих коштів, які надає відповідач на утримання дитини, катастрофічно не вистачає, тому позивачка [PERSON] змушена звернутися до суду з вказаним позовом. З урахуванням\~вищевикладеного,\~позивач просила\~суд стягнути\~з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відовідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача адвокат Жук Ю.Б. надав суду заяву, якою уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19\~березня 2024\~року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, а також свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~\~порядку стягнення\~аліментів»\~ №\~2037-VІІІ\~від 17\~травня 2017\~року внесені\~зміни до\~ст.\~182\~СК України,\~та визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні рішення суд враховує, що дитина проживає з матір`ю, яка несе тягар матеріально-побутового забезпечення сім`ї. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов`язок батьків щодо утримання дитини є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved