Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила визнати його таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . стислий виклад позиції учасників справи \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивачка покликалась на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В будинку, зареєстрований також і її син [PERSON] відповідач по справі, який вже більше двадцяти років в ньому не проживає, живе з своєю сім`єю, зокрема дружиною, за іншою адресою. Вона неодноразово просила його знятись з реєстрації в її будинку, однак він цього не зробив та, крім того, при заміні паспорта громадянина України продовжив реєстрацію в її будинку, хоча і не проживає в ньому. Через це вона не може в повній мірі реалізувати всі складові права власності на свій будинок. \~ \~ \~ \~Відповідач в поданому відзиві позов заперечив. Вказав, що його матері [PERSON] належить даний будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2005 після смерті свого чоловіка (його батька) [PERSON] . Однак він будучи зареєстрованим у даному будинку вважався таким, що прийняв спадщину, тобто має право на частину будинку. процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою суду від 13.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 07.02.2023 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви. Ухвалою від 01.03.2023 зупинено провадження в справі до набрання законної сили рішенням суду в справі № 385/189/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійним свідоцтва про право на спадкове майно та визнання права власності на спадкове майно за законом. Ухвалою від 23.08.2023 поновлено провадження в справі. Ухвалою від 06.09.2023 відкладено підготовче засідання. Ухвалою від 13.10.2023 відкладено підготовче засідання. Ухвалою від 13.11.2023 зупинено провадження в справі до набрання законної сили рішенням суду в справі № 385/189/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійним свідоцтва про право на спадкове майно та визнання права власності на спадкове майно за законом. Ухвалою від 01.03.2024 поновлено провадження в справі. Ухвалою від 19.03.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Протокольною ухвалою від 04.04.2024 відкладено судове засідання. Розгляд справи по суті проведено 29.04.2024. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з викладених в позовній заяві мотивів. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. В заяві від 25.04.2024 клопотав про відкладення судового розгляду у зв`язку з його перебуванням в відрядженні. Враховуючи те, що неявка в судове засідання відповідача є повторною, 04.04.2024 судове засідання відкладалось за його клопотанням через перебування у відрядженні, беручи до уваги положення п. 2 ч. 3 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважав за можливим проводити судове засідання за його відсутності. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Як встановлено судом, позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що вбачається з свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2005, виданого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н. Ю., зареєстроване в реєстрі за № 660, що записане в реєстрову книгу за № 865 15.06.2005. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідач є сином позивачки, ця обставина визнається обома сторонами. З свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , вбачається, що він помер [INFO] (а.с. 36). В листі від 01.02.2023 № 1339/01245 Гайворонською міською радою повідомлено, що станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , за місцем відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 37). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2023 в справі № 385/189/23 [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно за законом щодо житлового будинку з побутовими та господарськими будівлями по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] (а.с. 54-60). Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17.01.2024 в справі № 385/189/23 рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2023 змінено з викладенням мотивувальної частини в редакції постанови апеляційного суду, в решті рішення суду залишено без змін. Вказані вище судові рішення, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, мають в даній справі преюдиційне значення, таким чином спростовуючи аргументи відповідача [PERSON] у відзиві про те, що він є співвласником будинку [ADDRESS] . Згідно пункту 39 Постанови, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що проживає по сусідству з позивачкою в будинку [ADDRESS] з 2012 року. З позивачкою знайома, має хороші сусідські відносини, часто, майже кожного дня, буває в неї в будинку, так як є подругою її невістки [PERSON] , з відповідачем особисто не знайома. З часу свого проживання відповідача [PERSON] в будинку чи на подвір`ї [PERSON] по [ADDRESS] не бачила, хоча візуально його знає, він ніколи в цьому будинку, за час її проживання по сусідству, не проживав. Факти того, що відповідач мав домовленість з позивачкою щодо права користування житловому в будинку [ADDRESS] , того, що там зберігаються його речі чи про те, що йому чинились перешкоди в користування цим будинком їй не відомі. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що проживає по сусідству з позивачкою в будинку [ADDRESS] . З позивачкою знайома, має хороші сусідські відносини, з відповідачем нормальні взаємини. Чітко пам`ятає, що десь з 2000 року відповідач [PERSON] в будинку матері по [ADDRESS] не живе, проживає з своєю сім`єю. На даний час він вже вкотре одружений та проживає з дружиною в м. Гайворон, за іншою адресою. Матір не провідує, сама свідок коли бачить його в місті нагадує про це, але він покликається на те, що не має часу. Факти того, що відповідач мав домовленість з позивачкою щодо права користування житловому в будинку [ADDRESS] , того, що там зберігаються його речі чи про те, що йому чинились перешкоди в користування цим будинком їй не відомі. Враховуючи, що відповідач, як член сім`ї власника житла, не проживає у спірній квартирі, без поважних причин понад один рік, тобто понад строк визначений ст. 405 ЦК України, а саме з 2012 року, що вбачається з пояснень свідків, обрав собі інше місце проживання, де постійно проживає, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Про цьому суд також звертає увагу на те, що в договорі про надання правничої допомоги від 01.02.2023 (а.с. 28-29), заяві про поновлення процесуального строку, поданій особисто [PERSON] (а.с. 31), відзиві (а.с. 32-34), заявах про відкладення судового засідання від 03.04.2024, від 25.04.2024 відповідач вказав адресу свого проживання [ADDRESS] , що підтверджує те, що він обрав собі інше місце постійного проживання. Також слід відзначити, що в поданому відзиві відповідач не заперечував факт не проживання його в будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved