Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ У вересні 2023 року позивач ТОВ «Чернівцігаз збут» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ, вказуючи про те, що 27.04.2023 року товариство зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу й відповідно 11.05.2023 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано судовий наказ в справі №727/4612/23 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Чернівцігаз Збут» заборгованість в сумі 4258 грн. 47 коп., та витрат по сплаті судового збору в сумі 268 грн. 40 коп. Однак, не погоджуючись із судовим наказом, [PERSON] звернувся до суду про його скасування та ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.06.2023 року заяву [PERSON] задоволено, а судовий наказ скасовано, що в свою чергу свідчить про існування між сторонами спору та необхідність звернення позивача до суду в позовному провадженні. При цьому, в обґрунтування позову ТОВ «Чернівцігаз збут» зазначало, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, укладеного між споживачем та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Зокрема, ТОВ «Чернівцігаз збут» в порядку, передбаченому Правилами було розміщено на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслано всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом по формі, встановленій у\~постанові НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз збут». Крім того, відповідно до вимог Правил, якщо споживач не повернув постачальнику заяву -приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природній газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. У разі незгоди споживача укласти договір з постачальником споживач не має права споживати природній газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. В даному випадку відповідач не подавав до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] (про що свідчить, в тому числі утворення у відповідача заборгованості перед позивачем) та частково сплачував за поставлений йому газ, що окремо та в сукупності засвідчує факт згоди відповідача на приєднання до умов Типового договору. Крім того, правилами визначено, що побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, а розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Разом з тим, в результаті неналежної оплати за природній газ у відповідача утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем за період з липня 2021 року по квітень 2022 року, яка станом на день подання цього позову не сплачена, і яка складає 4258 гривень 47 копійки. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 4258 гривень 47 копійки, витрати на правову допомогу у розмірі 6\~000 гривень, а також судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп. Не погоджуючись із поданим позовом, відповідач [PERSON] подав письмовий відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини. Зокрема вказував, що з листопада 2019 року його сім`я переїхала в будинок, який знаходиться за адресою в [ADDRESS] , та з того ж часу почали здійснювати споживання природного газу, й відповідно ним здійснювалася регулярно оплата за спожитий газ, яка підтверджується відповідними квитанціями на оплату послуг за спожитий газ та згідно наявних у нього квитанцій про здійснену оплату послуг та обліковану кількість спожитого газу, то він як споживач користувався послугами з дотриманням договірних умов з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» та станом на 1 травня 2022 року має переплату, а не заборгованість по оплаті вказаних послуг. Також зазначав, що оплату здійснював згідно показників лічильника та вказані позивачем обсяги споживання газу не відповідають дійсності, є завищеними. Крім того, заперечуючи проти розміру витрат на правову допомогу зазначав, що представник позивача перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Чернівцігаз збут» та даний факт свідчить про штучне завищення судових витрат та намагання отримати неправомірну вигоду. На підставі вище викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», оскільки вважає, що факт заборгованості за спожитий газ є недоведеним. У відповіді на відзив представник позивача зазначав, що доводи [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог, оскільки визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції Оператора ГРМ. Крім того, звертав увагу суду на те, що [PERSON] до відзиву не було надано жодних доказів, які б підтверджували його намагання врегулювати ці розбіжності у частині визначення обсягу розподіленого та спожитого [PERSON] природного газу за спірний період у спосіб встановлений договором розподілу природного газу. Також зазначав, що надані [PERSON] копії документів жодним чином не підтверджують неправильність ведення Оператором ГРМ обліку природного газу, неправильність нарахування Постачальником вартості спожитого [PERSON] природного газу й відповідно наявності між Сторонами по справі спору щодо об`єму спожитого природного газу. Крім того, вказував, що [PERSON] не звертався до Оператора ГРМ або суду щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу у спосіб встановлений договором розподілу природного газу або в судовому порядку, а тому вважає, що за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. У судовому засіданні представник ТОВ «Чернівцігаз\~Збут» Головач\~О.О.позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Зазначав, що в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості та витяг Оператора ГРМ з персоніфікованих даних [PERSON] про фактичний об`єм природного газу розподіленого Оператором ГРМ, в яких міститься інформація (помісячно) щодо фактичного об`єму поставленого/спожитого природного газу споживачем [PERSON] за спірний період та вказаний обсяг спожитого газу, на який проведено нарахування повністю відповідає даним Оператора ГРМ та не спростовано відповідачем, крім того останнім аналогічні показники вказувалися й у квитанціях про оплату послуг. Також вказав, що в розрахунку заборгованості було зазначено період виникнення заборгованості (спірний період), обсяги споживання газу, які передавалися Оператором ГРМ, а не показники та ціну за один куб.м., яка є сталою та не змінювалася протягом всього спірного періоду. Просив стягнути з відповідача також понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 6\~000 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вважає, що інформація про розрахунок заборгованості, яка була надана представником позивача у позовній заяві від 31.08.2023 року і вказана як спірний період не містить повної інформації про фактичні обсяги споживання та нарахування об`ємів спожитого природного газу помісячно, відсутні початкові та кінцеві показники об`ємів спожитого природного газу в куб.м. помісячно, на підставі яких можна було б оцінити правильність нарахування позивачем заборгованості за спожитий природний газ [PERSON] . Звернув увагу суду й на те, що з наданими Оператором ГРМ обсягами споживання газу він не погоджується, усі обсяги споживання газу ним були зазначені в квитанціях про оплату із вказівкою попередніх та поточних показників лічильника. Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначав, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» - Попов В.Д. не надає необхідну інформацію, та даний факт свідчить про штучне завищення судових витрат та намагання отримати неправомірну вигоду за адвокатську діяльність. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу й відповідно на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Крім того, факт отримання послуг не заперечується й самим відповідачем, який здійснював оплату за споживання газу, що підтверджується наданими ним копіями квитанцій. Таким чином, на підтвердження існування цивільно-правових відносин сторін свідчать, зокрема дії відповідача, спрямовані на набуття ним цивільних прав та обов`язків, а саме - фактичне отримання ним природного газу за допомогою наявного газового обладнання та оплата за природній газ, а отже між сторонами виникли правовідносини, які регулюються\~Законом України «Про ринок природного газу»\~та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою КРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року . Так, Закон України «Про ринок природного газу»\~визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Відповідно до вимог\~Закону України «Про ринок природного газу»\~щодо розмежування функцій з постачання та розподілу газу, а також згідно з постановою НКРЕКП від 28.05.2015 №1640 з 01 липня 2015 року було анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, видану ПАТ "Чернівцігаз" та Постановою НКРЕКП від 28 травня 2015 року №1641 ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території Чернівецької області видано ТОВ "Чернівцігаз Збут". З 01.07.2015 року ліцензовану діяльність з постачання (купівля-продаж) газу проводить ТОВ "Чернівцігаз Збут", а ліцезовану діяльність з розподілу газу проводить АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз". Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,634,641\~та\~642 ЦК України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п.17 ч.3\~ст.4 Закону України «Про ринок природного газу»\~постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року\~затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до\~постанови НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року\~споживач, що є побутовим, який за умовами Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів надавати їх Оператору ГРМ в один з таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) на електронну адресу. Таким чином, Типовим договором розподілу природного газу не передбачено, що способом надання Оператору ГРМ фактичних показань лічильника газу може бути квитанція споживача про оплату вартості газу на користь його постачальника. Крім того, главою 4 розд. ІХ Кодексу газорозподільних систем (постанова НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494) встановлений Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів(населення). Згідно з п.1 гл.4 розд. ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно з п.2 гл.4 розд. IX Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу. Згідно з п.4 гл.4 розд. ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Відповідно до п.5 гл.4 розд. ІХ Кодексу ГРМ після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт год, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВттод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції Оператора ГРМ. При цьому, відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення ним щомісячної передачі показників обсягів спожитого газу, а надані копії квитанцій хоча і містять показники споживання газу, однак з даних квитанцій убачається, що оплата здійснювалася у спірний період не щомісячно, а за кілька місяців поспіль й відповідно не можуть бути належними доказами на підтвердження дійсного обсягу споживання газу й відповідно не спростовують надані позивачем дані щодо обсягу споживання газу, на які було проведено відповідне нарахування до сплати. Таким чином, надані відповідачем копії квитанцій за оплату послуг за спожитий газ із зазначенням попереднього та поточного показнику лічильника, які вказувалися відповідачем самостійно не можуть були належними доказами дійсного обсягу споживання газу, на якій проведено нарахування, оскільки такі обсяги (показники лічильника) не були підтверджені належними доказами, зокрема шляхом щомісячної передачі відповідних показників оператору ГРМ, у визначені законодавством способи й відповідно вказувалися відповідачем самостійно та не щомісячно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] надавав Оператору ГРМ фактичні показники лічильника газу, в тому числі - у строки та спосіб, визначені Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу. При цьому, відповідно до наявного у матеріалах справи Акту звірки Оператором ГРМ були визначені з урахуванням показників лічильника наступні об`єми спожитого природного газу відповідачем, а саме: за грудень 2021 року - 1478, 73 куб. м , за січень 2022 року 332,23 куб. м, за лютий 2022 року 258,46 куб. м, за березень 2022 року 272,91 куб.м., за квітень 2022 року 111,94 куб. м. Також листом від 21 грудня 2023 року АТ «Чернівцігаз» надавало [PERSON] роз`яснення про те, що оскільки ним у період з 2021 року по 2022 рік як споживачем природного газу не щомісячно надавалися фактичні показники в термін та спосіб згідно вимог Кодексу ГРМ, то у зв`язку із невиконанням ним вимог п. 4 гл. 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ та п. 5.5. Типового договору розподілу природного газу в частині строку та способу надання Оператору ГРМ показників лічильника, Оператор визначав об`єми споживання газу на підставі вимог Кодексу ГРМ й відповідно передавав дані про об`єми споживання постачальнику для здійснення відповідного нарахування плати за спожитий газ. При цьому, визначені в акті звірки показники лічильника й відповідно обсяги споживання природного газу повністю відповідають обсягам споживання, які враховувалися позивачем при здійсненні відповідно нарахування вартості оплати за відповідні послуги, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми боргу за спожитий газ за спірний період ( а.с. 11). Крім того, в ході розгляду справи, встановлено що [PERSON] не було надано жодних доказів, які б підтверджували його намагання врегулювати ці розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого ним природного газу за у спосіб встановлений договором розподілу природного газу. Також з матеріалів справи не вбачається, що [PERSON] звертався до Оператора ГРМ, чи до суду для врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу у спірному періоді, та внаслідок чого по особовому рахунку № [NUMBER] , Оператором ГРМ не було здійснено коригувань об`ємів спожитого природного газу та жодного доказу коригування раніше спожитих [PERSON] об`ємів природного газу, які були поставлені ТОВ «Чернівцігаз Збут» до моменту припинення надання ним послуг споживачам, а надані [PERSON] копії документів (квитанцій) жодним чином не підтверджують неправильність ведення Оператором ГРМ обліку природного газу, неправильність нарахування Постачальником вартості спожитого ним природного газу. Враховуючи те, що Відповідач не звертався до Оператора ГРМ або суду щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу у спосіб, встановлений договором розподілу природного газу або в судовому порядку, визначенні Оператором ГРМ обсяги природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. В цей же час, Постачальник для проведення нарахування за газ всім споживачам керується виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачами, яка надається йому Оператором ГРМ та зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного Оператором ГРМ об`єму газу та зазначати його в рахунках на оплату. Аналогічна правова позиція викладенав постанові Верховного Суду від 8 серпня 2018 року (справа № 296/6536/17). Як зазначив Верховний Суд в постанові від 8 серпня 2018 року (справа № 296/6536/17) дії підприємства з постачання газу (в даній справі\~ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ») не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси споживачів, в частині не правильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів. Крім того, Верховний Суд також вказав, що підприємство з постачання газу не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через Оператора ГРМ. Тому, за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. Також необхідно зазначити про те, що відповідно до пункту 23 розділу III Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496) розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний період. Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ «Чернівцігаз Збут»вказувало, що оплата за природний газ відповідачем здійснювалася не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з липня 2021 року по квітнень 2022 року, яка складає 4258 гривень 47 копійки, що підтверджується довідкою про розрахунок суми заборгованості та не спростована відповідачем (а.с.11-12). При цьому, як встановлено судом, в даному розрахунку визначено обсяги споживання газу, які відповідають обсягам споживання, вказаним в акті звірки від 21 грудня 2023 року та які не спростовані відповідачем. Так, відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.3 п.5\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , будучи власником будинку та отримуючи послуги з газопостачання, не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу (про що свідчить в тому числі утворення у відповідача заборгованості перед заявником) та/або сплачував за поставлений йому газ, що окремо та в сукупності засвідчує факт згоди відповідача про приєднання до умов типового договору. Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених письмовими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. При цьому, сума боргу не спростована відповідачем належними доказами, а його доводи в частині наявності у нього переплати за послуги та не врахування даної суми переплати позивачем також спростовується наданим розрахунком, згідно якого дійсно на початок грудня 2021 року у відповідача була переплата за послуги в розмірі 2\~894 грн. 74 коп., однак за період з 1 грудня по 31 грудня 2021 року йому було нарахована плата в розмірі 11\~815 грн. 05 коп. та проведено оплату послуг на суму 8920, 31 грн. й відповідно цього часу у відповідача при здійсненні ним оплати послуг в неповному обсязі почала виникати заборгованість, яка станом на квітень 2022 року становила 4258 грн. 47 коп ( а.с. 11). Також слід зазначити, що ст.141 ЦПК України\~ визначено, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки відповідно до вимог п.3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~при зверненні до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, а відомості про те, що відповідач відноситься до категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору відсутні. Так, позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Положеннями ст.137\~ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У наданих суду поясненнях відповідач зазначав на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Звертав увагу на те, що заявлені витрати не відповідають рівню складності справи та не відповідають принципу співрозмірності. Крім того, вказував, що представник позивача не надавав необхідну інформацію, та даний факт свідчить про штучне завищення судових витрат та намагання отримати неправомірну вигоду за адвокатську діяльність. Згідно вимог ч.5\~ст.137 ЦПК України\~у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт й відповідно приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень є неспівмірними, у тому числі й до ціни позову, та підлягають зменшенню до 2 000 гривень. \~ \~ \~ \~Отже з [PERSON] підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2 684 гривень 00 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2\~000 гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved