Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач звернвся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 02.02.2019 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб Виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, актовий запис №2. У шлюбі в них народився син: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя між ними виявилося невдалим, між ними відсутнє взаємо порозуміння та повага один до одного, що призводить до сварок та непорозумінь. Зазначає, що більше одного року відповідач покинула сина і виїхала із житлового будинку, не цікавиться його розвитком, навчанням, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина. Тому просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав а наполягав на їх задоволенні (а.с.47). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.34, 37). Представник ССД Полянської сільської ради позовні вимоги підтримала, під час ухвалення рішення просила врахувати висновок даної служби про визначення місця проживання дитини (а.с.41). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.02.2019 року, між сторонами, 02.02.2019 року, зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №2 від 02.02.2019 року (а.с. 6). У шлюбі в сторін народилася одна дитина: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.03.2020 року, актовий запис № 16) (а.с. 7) Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Щодо визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого 6620 від 08.09.2023 року та Довідки №365 від 28.11.2023 року за медичною допомогою при хворобі [PERSON] , 2020 р.н. звертався лише батько [PERSON] 04.09.2023 року дитина поступила на стаціонарне лікування з діагнозом Ацетонеміцний синдром; 11.10.2023 року їй поставлено діагноз пієліт, 23.10.2023 року ГРВІ (а.с.8-9). Згідно характеристики виданої Полянським ЗДО від 28.11.2023 року, [PERSON] , 1997 р.н. є батьком [PERSON] , [INFO] за час відвідування Матвієм даного закладу, вихователь матері хлопчика не бачив, в садочок дитину вадять батько та бабуся. Батько цікавиться життям сина в закладі, приймає участь в заходах, що проводяться в групі, дитину любить та є уважним до нього (а.с.10). Рішенням Виконавчого комітету Полянської сільської ради від 28.03.2024 року № 24 затверджено висновок ООП Полянської сільської ради про визначення місця проживання дитини, згідно якого ООП визнав доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , 1997 р.н. за адресою [ADDRESS] , де і зареєстрована дитина (а.с.43-46). Згідно ч.1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За правилами ст. 155, 161 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За ст. 11 ЗУ Про охорону дитинства, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 14 вказаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Тобто перевага надається матері. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, статтею 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач покинула сина і виїхала із житлового будинку, не цікавиться його розвитком, навчанням, не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання, з метою захисту найвищих інтересів дитини, та враховуючи, що позивач створив належні умови для проживання дитини, займається вихованням сина, піклуватися про його фізичний та духовний розвиток, дбає про його матеріальне забезпечення, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком.

Outcome: approved