Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

26 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити додатковий строк для подачі [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (актовий запис про смерть № 60), терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. \~ \~ \~ \~Встановити факт родинних відносин, яким визнати, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] (актовий запис про смерть № 60) є двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Гаврилівка Бериславського району Херсонської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позов мотивований\~тим,\~що після\~смерті тітки\~позивача [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~залишилось майно\~на яке\~відкрилась спадщина,\~в зв`язку\~з чим\~позивач як\~спадкоємиця звернулася\~до нотаріуса\~з заявою\~на \~прийняття спадщини де\~їй було\~відмовлено оскільки нею пропущено строк на подання заяви на прийняття спадщини та не підтверджено родинні відносини з померлою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявила відповідні вимоги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача в особі Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 60 (свідоцтво серії [NUMBER] ). Судом встановлено, що позивач своєчасно не звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини після померлої, оскільки остання знала, що через розпочату війну, строки для прийняття спадщини були зупинені на час дії воєнного стану. Проте, постаново КМУ від 24.06.2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації актів цивільного стану» перебіг строку для прийняття спадщини було зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. І вже постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» норму про призупинення строку прийняття спадщини було виключено. Такі зміни позивач не могла передбачити та від слідкувати. Крім цього позивачу була на заваді завантаженість нотаріуса, яка призначила їй прийом за попереднім записом лише на 20.11.2023 року. Нотаріуси Бериславського району відновили свою діяльність лише на початку травня 2023 року. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску. Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивач вказує на розуміння нею дій спрямованих на прийняття спадщини, збирання відповідних документів, разом з тим окупація селища, не працюючий нотаріус за місцем прийняття спадщини слугували підставами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини. При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини. Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін. Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень. Отже, суд вважає, що факт окупації селища, як наслідок не здійснення діяльності нотаріусами, постійні зміни законодавства призвели до необізнаності позивача, щодо встановлених строків подання заяви на прийняття спадщини, враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем або іншими особами, а отже права та інтереси останніх жодним чином не будуть порушені. При вирішенні питання позовної вимоги з приводу встановлення родинних відносин суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, що померла є тіткою позивача, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.08.1993 року, де дівоче прізвище позивача було « [PERSON] », яка народилася [INFO] у с.Гавриловка Нововоронцовсько району Херсонської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.1974 року, її батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] (Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 24.02.2006). Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 07.07.1973 року, мати позивача мала дівоче прізвище « [PERSON] », яка народилася [INFO] в с.Новопетрівка Високопільського району. У її свідоцтві про народження серії [NUMBER] , отриманого повторно 14.09.2001 року, її батьком записаний [PERSON] . [PERSON] був рідним братом матері тітки позивача [PERSON] , а саме [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження якої виписане за № [NUMBER] ). Про те, що мати померлої тітки була [PERSON] , вбачається зі Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.07.1941 року. [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.02.1975 року. Позивач не може документально підтвердити факт наявності родинних відносин за відсутності відповідних документів. Отже позивач позбавлений можливості отримати документи на підтвердження родинних зв`язків, а вирішення вказаного питання можливе лише в судовому порядку, що потрібно заявнику з метою доведення перед нотаріальним органом його права на спадкове майно. Таким чином, зважаючи на надані позивачем документи з яких прослідковується родинний зв`язок позивача та померлої, вікову різницю між померлою та позивачем, а також приймаючи до уваги відсутність у суду підстав піддавати сумніву встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даної вимоги, яка підлягає задоволенню в повному обсязі. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбувся можливості оформлення прав на нього, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved