Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

24 листопада 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Жага Е.Г., звернулася до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, встановлення факту родинних відносин, мотивуючи вимоги наступним. [INFO] померла її двоюрідна тітка [PERSON] , яка мала право на земельну частку (пай) КСП «Росія», площею 4,62 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зуївецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0077941 від 25 грудня 1996 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 392. Державний акт на земельну ділянку [PERSON] не встигла отримати в зв`язку із смертю. Зазначений сертифікат у позивача відсутній через його втрату, що позбавляє можливості оформити право на земельну частку (пай) після смерті тітки. [PERSON] була двоюрідною сестрою матері позивачки [PERSON] , дошлюбне прізвище якої [PERSON] , а баба позивачки [PERSON] була рідною сестрою батька померлої [PERSON] . З метою захисту своїх прав на спадкове майно [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позивач, представник позивача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність (а.с. 79). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Заслухавши сторону позивача, свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Зуївецькою сільською радою Миргородського району Полтавської області, а.с. 16). Відповідно до рішення Миргородської державної районної адміністрації № 342 від 25 жовтня 1996 року [PERSON] була виділена земельна частка (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Росія» та виданий сертифікат на право на частку (пай) серії ПЛ № 0077941 (а.с. 15). Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 02 серпня 2023 року на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на частку (пай) серії ПЛ № 0077941 розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Росія». У книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян на території Зуївецької сільської ради Миргородського району, відомості щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] відсутні (а.с. 21). У листі Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 06 березня 2024 року зазначено, що інформація про заведення спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] в архіві відсутня (а.с. 71). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. П. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки та давно знає її родину. Їй достеменно відомо, що [PERSON] була двоюрідною сестрою матері позивачки [PERSON] , оскільки баба [PERSON] була рідною сестрою батька [PERSON] . Позивачка з її матір`ю доглядали [PERSON] , оскільки остання потребувала стороннього догляду, та поховали її. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненням п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. В пункті 10 вказаної постанови зазначено, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Оскільки в органах РАЦС та в архівах актові записи про народження батьків [PERSON] та [PERSON] не збереглися, такий факт родинних відносин за ступенем спорідненості двоюрідна тітка племінниця між [PERSON] та [PERSON] підлягає встановленню судом. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] належало право на отримання земельної частки (паю), яке входить до складу спадщини. За таких обставин позовні вимоги ґрунтуються на законі, і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З метою оформлення позивачкою спадщини необхідно встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була двоюрідною тіткою [PERSON] та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) КСП «Росія» площею 4,62 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зуївецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0077941 від 25 грудня 1996 року.

Outcome: approved