Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

05 березня 2024 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у якому зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,98 га, розташовану на території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли сини померлої [PERSON] , який є батьком позивачки та [PERSON] - дядько позивачки. Однак останні не оформили спадщину після смерті [PERSON] , оскільки померли. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11 грудня 2023 року встановлено факт родинних відносин між нею та [PERSON] , як між рідною племінницею та дядьком. Однак нотаріусом відмовлено в оформлені спадкових прав через те, що вона пропустила строк встановлений для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини через карантинні обмеження, а в подальшому, через активні бойові дії на території Миколаївської області, позивачка просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що позивачка є внучкою [PERSON] (а.с.8,10,18,24-25). За життя, а саме 01 жовтня 2020 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області [PERSON] , зареєстрований у реєстрі за № 21 за яким все належне їй на праві власності майно, та те, що належатиме їй на день смерті заповіла [PERSON] ( а.с.39). [INFO] [PERSON] померла у с.Маліївка Березнегуватського району Миколаївської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04 грудня 2020 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,98 га розташовану на території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV - МК № 010297 виданого 24 травня 2003 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації № 327 від 30 липня 2002 року ( а.с.15). З довідки виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 13 від 17 січня 2024 року убачається, що [PERSON] з 11 липня 1981 року по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , на день смерті разом з нею проживав лише її син [PERSON] ( а.с. 17). З копії спадкової справи 74/2021 зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 67533453 убачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися її сини, [PERSON] , який є батьком позивачки, та який подав заяву про прийняття спадщини за законом та [PERSON] - із заявою про прийняття спадщини за заповітом ( а.с.34-41). Однак з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 листопада 2021 року Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) убачається, що [PERSON] помер [INFO] . Також [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.13). З копії довідки виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 12 від 17 січня 2024 року убачається, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою [ADDRESS] ( а.с.16). Спадкова справа після його смерті не заводилась (а.с.34). Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11 грудня 2023 року встановлено факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , як між рідною племінницею та дядьком ( а.с.20-23). Однак 11 січня 2023 року в.о. завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини ( а.с.18). Відповідно до статті 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За частина 1,2 ст.1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначила, що зверненню до нотаріуса з відповідної заявою перешкоджали карантинні обмеження у зв`язку з поширенням на території України корона вірусу, а в подальшому активні бойові дії що відбувалися на території Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. З огляду на викладене вище суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved