Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У лютому 2024 року акціонерне товариство «ОТП БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в обґрунтування якої зазначають наступне. Так, 11.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2037156748. Відповідно до Розділу І Кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 47000 грн. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі 40,00% річних. Відповідно до Кредитного договору, повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно із графіком платежів. На виконання умов кредитного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю. відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24.10.2023 позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості, однак відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за кредитним договором №2037156748 від 11.08.2021 становить 69487,76 грн, з яких: заборгованість по тілу - 41843,90 грн; заборгованість по відсоткам - 27643,86 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 07.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін задоволено частково, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, пороти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому ЦПК України порядку (а.с.41,46,51) відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 11.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2037156748 (а.с.7-12). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, Кредит видається у розмірі 47000 грн на споживчі цілі, із датою остаточного повернення кредиту 11.08.2024. Згідно із п. 1.2. кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 40,00%. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч.1ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості станом на 06.11.2023 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №2037156748 від 11.08.2021 у розмірі 69487,76 грн, з яких: заборгованість по тілу - 41843,90 грн; заборгованість по відсоткам - 27643,86 грн (а.с.16). Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved