Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за позивачкою, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Померлий до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлим на день його смерті проживала та була зареєстрована його дочка, позивачка у справі [PERSON] , прізвище якої до укладення шлюбу - « [PERSON] ». За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2566 від 23 листопада 2002 року. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Житловий будинок був переданий у власність [PERSON] на підставі Акту про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 року та президента концерна «Київоблагробуду» від 06 квітня 1992 року. Право власності зареєстровано у Переяслав-Хмельницькому БТІ 01 жовтня 1992 року в реєстрову книгу № 8, інвентаризаційна справа № 1824. До майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Ківало І.В. була заведена спадкова справа № 35/2023. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Інший спадкоємець, син померлого - [PERSON] , який залучений до справі у якості третьої особи, відмовився від спадщини. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки у правовстановлюючому документі Акті про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями зазначена неповна адреса житлового будинку, а саме - [ADDRESS] . Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Учасникам справи встановлено процесуальні строки для подачі заяв по суті. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. У своїх заявах представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначивши, що наслідки визнання позову є йому зрозумілими, третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування підготовчого судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Житловий будинок був переданий у власність [PERSON] на підставі Акту про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 року та президента концерна «Київоблагробуду» від 06 квітня 1992 року. Право власності зареєстровано у Переяслав-Хмельницькому БТІ 01 жовтня 1992 року в реєстрову книгу № 8, інвентаризаційна справа № 1824. У вказаному будинку [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті - [INFO] (а.с. 18 - копія Акту, а.с. - копія авізо, а.с. а.с. 20-21 - копія будинкової книги, а.с. а.с. 22-28 - копія технічного паспорта на житловий будинок, а.с. 29 - копія повідомлення КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації). В Акті про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями зазначена неповна адреса житлового будинку, а саме - [ADDRESS] , тобто не зазначено населений пункт. Будівлі, які відповідно до діючого законодавства вважаються самочинно побудованими, за цією адресою відсутні (копія повідомлення щодо технічної характеристики будинку - а.с.36). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 16 - копія свідоцтва про смерть). За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2566 від 23 листопада 2002 року (а.с. 17 - копія заповіту, а.с 11 - копія свідоцтва про народження). До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві власності. До майна померлого [PERSON] . приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Ківало І.В. була заведена спадкова справа № 35/2023. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці спадщину не приймали, спадкові права позивачки ніким не оспорюються, строк для прийняття спадщини закінчився (а.с. 50-68 - копія спадкової справи). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у зв`язку з тим, що в Акті про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями [PERSON] зазначена неповна адреса житлового будинку, а саме - [ADDRESS] , тобто не зазначено населений пункт (а.с. 30 - нотаріальна відмова). З огляду на вище викладене, позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок в позасудовому порядку та отримати у нотаріуса відповідне свідоцтво. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В ході судового розгляду судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивачці [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позивачка спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Строк для прийняття спадщини закінчився, інші спадкоємці спадщину не приймали, спадкові права позивачки ніким не оспорюються. Позивачка позбавлений можливості оформити свої спадкові права через наявність неточності у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок, а тому її порушені права підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. Суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного. За подання позову підлягав сплаті судовий збір 1438,85 грн. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Представник відповідача клопотав про не застосування до Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України, проте підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України стягнути з Згурівської селищної ради на користь держави судовий збір у сумі 719,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved