Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Армада Лімітед», [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О., про визнання недійсним правочину та витребування майна. В обґрунтування позову зазначає, що з 2009 року їй належить на праві власності земельну ділянку [ADDRESS] . У січні 2020 року вона дізналась про те, що на підставі посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чигріним А.О. акту приймання-передачі земельної ділянки до статутного капіталу ТОВ "Армада Лімітед" належна їй земельна ділянка вибула з її володіння до ТОВ "Армада Лімітед", яке у подальшому продало цю ділянку [PERSON] . Оскільки [PERSON] учасником ТОВ «Армада Лімітед» ніколи не була, вказане товариство не створювала, наміру вносити належне їй майно до статутного капіталу ТОВ «Армада Лімітед» не мала, акт приймання-передачі від 20.02.2019 року не підписувала, [PERSON] просить суд визнати акт приймання-передачі майна від 20.02.2019 року про передачу учасником ТОВ «Армада Лімітед» [PERSON] директору ТОВ «Армада Лімітед» [PERSON] в якості внеску до статутного капіталу товариства нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:85:977:0029 за адресою: [ADDRESS] ; витребувати у [PERSON] належне їй нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:85:977:0029 за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Григоріва В.Б. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, а відтак відповідно до ст. 223 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Приватний нотаріус Чигрін А.О. у судове засідання не з`явився, надіслав письмові пояснення, у яких зазначив, що не складав та не посвідчував акт приймання-передачі від 20.02.2019 року, справжність підписів [PERSON] на документах, що пов`язані з ТОВ «Армада Лімітед» не посвідчував, за вказаними у цих документах номерами зазначені нотаріальні дії не зареєстровані у реєстрі нотаріальних дій. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 13.05.2010 року на підставі рішення Київської міської ради від 24.12.2009 року № 1101/3170 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану по [ADDRESS] з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 8000000000:85:977:0029 та видано державний акт серії ЯЕ №793929 (т. 1 а.с. 19, 20). Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Армада Лімітед» № 1_070_080649_44 14.01.2019 року до державного реєстратора Печерської районної у м. Києві державної адміністрації засобами поштового зв`язку надійшли заява про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Армада Лімітед» від 21.12.2018 року, рішення засновника № 1 ТОВ «Армада Лімітед» від 21.12.2018 року, Статут ТОВ «Армада Лімітед», затверджений рішенням засновника № 1 ТОВ «Армада Лімітед» від 21.12.2018 року, згідно яких єдиним учасником та директором ТОВ «Армада Лімітед» є [PERSON] . Вказані документи підписані від імені [PERSON] та засвідчені підписом приватного нотаріуса КМНО Чигріним А.О. (т. 2 а.с. 96-108). У травні 2019 року на підставі рішення учасника № 01-05-19 ТОВ «Армада Лімітед» від 08.05.2019 року, підпис якого засвідченого приватним нотаріусом КМНО Чигріним А.О., звільнено з посади директора [PERSON] та з 09.05.2019 року призначено на посаду директора [PERSON] (т. 2 а.с. 112 з.б.). Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України за № СЕ-19/111-23/59046-ПЧ від 19.12.2023 року підписи від імені [PERSON] в графі «(підпис)» в нижній частині сторінок заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Армада Лімітед» від 21.12.2018 року; на останній сторінці в графі «Підписи: [PERSON] ______» статуту ТОВ «Армада Лімітед», затвердженого рішенням засновника № 1 ТОВ «Армада Лімітед» від 21.12.2018 року; в графі «Підпис: [PERSON] \-\-_______» рішення засновника № 1 ТОВ «Армада Лімітед» від 21.12.2018 року; в графі «Підпис учасника: [PERSON] \-\-_______» рішення учасника № 01-05-19 ТОВ «Армада Лімітед» від 08.05.2019 року виконані не [PERSON] , а іншою особою (т. 2 а.с. 137-143). Як вбачається з акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Армада Лімітед» від 20.02.2019 року, підпис на якому засвідчено приватним нотаріусом КМНО Чигріном А.О., учасник товариства [PERSON] передало до статутного капіталу ТОВ «Армада Лімітед» в особі директора [PERSON] нерухоме майно на суму 100 000 грн. 00 коп., а саме земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:85:977:0029, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т. 1 а.с. 24-25). Разом з цим підпис [PERSON] на указаних документах ТОВ «Армада Лімітед» приватним нотаріусом КМНО Чигріном А.О. не посвідчувався. 31.05.2019 року між ТОВ «Армада Лімітед», в особі директора [PERSON], та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:85:977:0029 (т. 1 а.с. 222-225). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:85:977:0029 зареєстровано за [PERSON] (т. 1 а.с. 28-30). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом (ч.ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Частиною 1 ст. 215 ЦК України установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Власник з дотриманням вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, провадження № 14-208цс18. Враховуючи, що під час судового розгляду установлено, що спірний акту приймання-передачі спірної земельної ділянки до статутного капіталу ТОВ «Армада Лімітед» [PERSON] не підписувався, нотаріусом її підпис на цьому акті не засвідчувався, суд дійшов висновку про недійсність спірного правочину та про витребування спірної земельної ділянки від [PERSON] на користь позивачки, як такої, що вибула поза волею власника. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння підлягає державній реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за заявою заінтересованої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved