Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2009 року по 26.02.2022р. та перебування на його утриманні. В обгрунтування заяви зазначає, що з 01.01.2006р. проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який був військовослужбовцем та загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в с. Студенок Харківської області. Шлюб офіційно не був зареєстрований, оскільки не було такої потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. В період спільного проживання народилась донька [PERSON] , [INFO] . Факт проживання однією родиною зафіксований також в акті від 05.04.2023р. У біографічній довідці, яку [PERSON] подавав до військової частини, зазначено, що він фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та його дружиною є [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно для оформлення виплат у зв`язку зі смертю [PERSON] , пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї. [PERSON] проживала однією сім`єю із загиблим чоловіком [PERSON] та була на його утриманні, що підтверджується доданими до заяви платіжними дорученнями. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.08.2023р. відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , призначено її до розгляду. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Пунктом 1 частини 2 цієї статті також передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. У рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом, ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідна сукупність таких ознак, як спільне проживання, пов`язаність побутом і наявність взаємних прав і обов`язків. Згідно з положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 5 частини 1 статті 315 ЦПК зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Матеріали справи свідчать, що згідно з наказом командира 27 бригади Національної гвардії України (по стройовій частині) №39 від 26.02.2022р. солдат запасу [PERSON] з 26.02.2022р. призваний на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та розпорядження командувача Національної гвардії України від 24.02.2022р. №27/9/1/3/М-282г-Е, зарахований у списку особового складу військової частини, призначений на посаду кухаря 2-ї господарчої групи господарського взводу відділення технічного обслуговування роти бойового та матеріально-технічного забезпечення батальйону оперативного призначення (резервного батальйону) імені Героя України генерал-майора Сергія Кульчицького. Згідно з наказу командира 27 бригади Національної гвардії України (по стройовій частині) №104 від 29.04.2022р. солдат [PERSON] вибув у службове відрядження до ОТУ «Північ» УОС ОСУВ «Хортиця» для участі в заходах із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з 29.04.2022р. Заявниці [PERSON] надійшло сповіщення від військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 07.06.2022р. №1/66/4-748 про те, що її чоловік [PERSON] зник безвісти внаслідок ведення боїв. Згідно наказу командира [NUMBER] бригади Національної гвардії України (по стройовій частині) від 19.06.2022р. визнано вважати таким, що зник безвісти під час виконання обов`язків (проходження військової служби) [PERSON] , з 02.06.2022р. За сповіщенням про смерть (загибель) від 16.06.2023р. №1/66/4-1841 [PERSON] сповіщено про те, що солдат [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2022р. вважався таким, що зник безвісти в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Студенок Ізюмського району Харківської області. 14.06.2023р. за висновком молекулярно-генетичної експертизи Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи ДОР №СЕ-19/111-22/21976-БД ідентифікований. У довідці про причину смерті від 15.06.2023р. причиною смерті [PERSON] вказано множинні травми неуточнені, пошкодження внаслідок військових дій, неуточнені. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер у віці 45 років [INFO] , місце смерті - Харківська обл., Ізюмський район, с. Студенок. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Досліджений у судовому засіданні Акт про проживання особи від 05.04.2023р. містить інформацію про те, що [PERSON] у період з 01.01.2006р. по 26.02.2022р. фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , з цивільною дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] . У біографічній довідці до військової частини [PERSON] вказав своє фактичне місце проживання [ADDRESS] , дружину [PERSON] , контактну особу [PERSON] . У декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, щодо пацієнта [PERSON] , [INFO] , довіреною особою пацієнта є [PERSON] . До матеріалів справи надані платіжні інструкції від 10.04.2022р. на суму 20 000,00 грн., від 16.04.2022р. на суму 20 000,00 грн., від 17.04.2022р. на суму 100,00 грн., від 17.04.2022р. на суму 10 000,00 грн., від 20.04.2022р. на суму 5 000,00 грн., від 20.04.2022р. на суму 12 000,00 грн., від 31.05.2022р. на суму 10 000,00 грн., від 31.05.2022р. на суму 20 000,00 грн., від 11.05.2022р. на суму 10 000,00 грн., від 10.05.2022р. на суму20 000,00 грн., від 20.04.2022р. на суму 12 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Так, дослідженими судом доказами повністю підтверджується той факт, що заявниця [PERSON] разом з [PERSON] проживали з 2006р. по 26.02.2022р. за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, а також те, що заявниця перебувала на утриманні [PERSON] . Вказаний факт має для заявниці юридичне значення і потрібен для оформлення виплат у зв`язку зі смертю [PERSON] , пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність спору про право, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, з урахуванням періоду, який зазначений заявницею у прохальній частині її заяви. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі наведеного та

Outcome: approved