Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

07.09.2023 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована тим, що 05.05.2023 року на а/д Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 4км+500м сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Volkswagen Sharan, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2023 року № 695/1687/23 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія Volkswagen Sharan, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно до листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за вих. № 28186/ПВ-31 від 12.06.2023 року належне [PERSON] страхове відшкодування складає: 16 665 грн. 20 коп.-2 600 грн. 00 коп., (франшиза, передбачена умовами полісу ) = 14 062 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~ ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виконала свої обов`язки щодо здійснення на користь позивача виплати страхового відшкодування. Відтак позивач матеріальних претензій до страховика не має. У той же час відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування. Зважаючи на вище викладене, франшиза, яка передбачена умовами полісу, в розмірі 2600,00 грн. підлягає стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме [PERSON] . Внаслідок протиправних винних дій відповідача позивачеві, як власнику пошкодженого транспортного засобу, було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає в глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу пошкодження транспортного засобу; тяжких вимушених негативних змінах у житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, що найтяжче - погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти з сімейного бюджету на захист власних інтересів, звертатися до суду та захищати свої права. Зазначені обставини потягли за собою вкрай негативні наслідки для самопочуття і здоров`я позивача. Тому позивач вважає за необхідне за рахунок винуватця дорожньо-транспортної пригоди відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінив в сумі 10000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Блізнєцов Є.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився, не подав відзив, сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0215895 позивач являється особою з інвалідністю 2-ї групи з 30.08.2018 р. [PERSON] постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У постанові зазначено, що водій [PERSON] 05 травня 2023 року о 10 годині 58 хвилин на автодорозі Н16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, 4 км 500 м, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN SHARAN, державний номерний знак [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не дотримався безпечного бокового інтервалу, після чого здійснив зіткнення з автомобілем FIAT FІORINO, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, після чого здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху, та здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак [NUMBER] , який завершував маневр повороту ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Автомобіль VOLKSWAGEN SHARAN, державний номерний знак [NUMBER] , станом на 05.05.2023, мав чинний поліс внутрішнього страхування в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». 08.05.2023 р. [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 05.05.2023 р., про що свідчить копія повідомлення та копія додатку до повідомлення (схема ДТП). З копії заяви від 08.05.2023 р. вбачається, що [PERSON] звертався до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з проханням здійснити відшкодування шкоди в результаті ДТП. З листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» №28186/ПВ-31 від 12.06.2023 р. судом встановлено, що за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза складає 2600,00 грн. Відповідно до копії Страхового акту №28186/1 потерпілому [PERSON] нараховано до виплати розмір страхового відшкодування в сумі 14065,20 грн. та надано розпорядження №28186/1/1 на виплату страхового відшкодування, копія якого міститься в матеріалах справи. З листа №328-31 від 28.06.2023 р. вбачається, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14065,20 грн. Дана обставина також стверджена стороною позивача в позові. 25.07.2023 р. представник [PERSON] [PERSON] звертався до [PERSON] з вимогою про сплату на користь [PERSON] франшизи в розмірі 2600,00 грн. та 10000,00 грн. моральної шкоди. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.36.6. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Стороною позивача доведено суду та стверджено належними й допустимими доказами, що особою, відповідальною за завдані збитки в результаті ДТП є відповідач по справі, тому відповідно до вимог ч.36.6. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на нього покладено обов`язок щодо компенсації позивачу франшизи в сумі 2600,00 грн, яка передбачена договором страхування. У зв`язку з вище викладеним, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача франшизи підлягають до повного задоволення. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у стражданнях з приводу пошкодження належного майна (транспортного засобу ), а також душевних страждань, перенесених в результаті ДТП щодо негативних змін в організації життєвих процесів. Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача було завдано значної шкоди позивачу та спричинено моральні страждання. Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості та зважаючи на реальність відшкодування, оцінені об`єктивно, тому підлягають до повного задоволення. Позивач, як особа з інвалідністю 2-ї групи, при подачі позовної заяви до суду був звільнений від сплати судового збору, тому суд задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2147,20 грн. (за дві вимоги майнового характеру).

Outcome: approved