Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Військова частина\~ [NUMBER] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за недонос речового майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та з підстав викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 26 травня 2016 року №111, солдат [PERSON] зарахований до списку особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] , на всі види забезпечення та згідно картки № [NUMBER] обліку військового майна особистого користування, [PERSON] видано речове майно. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 18.04.2018 №83 солдата [PERSON] , як військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував в розпорядженні командира військової частини [NUMBER] звільнено з військової служби відповідно до підпункту «г» (у зв?язку із обвинувальним вироком) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», при цьому останній вважається таким, що з 18 квітня 2018 року справи і посаду у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до [INFO] , для постановки на військовий облік. На момент виключення із списків особового складу військової частини [NUMBER] та зняття з усіх видів забезпечення, згідно Довідки-розрахунку №35 вартості утримання військового майна за недонос за [PERSON] рахувалося речове майно, на загальну суму 5113,28 грн. Так, наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 18.04.2018 №83 визначено, утримати з грошового забезпечення [PERSON] кошти за недонос речового майна у розмірі 5113,28 грн. згідно довідки-розрахунку. Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] , сума заборгованості перед державою в особі військової частини [NUMBER] складає 5113,28 грн., яка [PERSON] не погашена. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.ст.1,3,4,7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належить будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, зв?язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо. Особи винні у порушенні вимог цього Закону, притягуються до відповідальності згідно із законом. Згідно абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів ix сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898 (надалі - Інструкція), основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період. Відповідно до абз.7 п.4 Розділу III Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв?язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закону), особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій. [PERSON] , жодних дій, щодо добровільного відшкодування вказаної вище заборгованості, не вчиняв. За наведених вище обставин, суд, з`ясувавши всі обставини справи, дійшов до переконання, що позовні вимоги військової частини [NUMBER] до [PERSON] про стягнення коштів за недонос речового майна, слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2684,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved