Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та вимоги мотивує тим, що судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані з постачання теплової енергії було задоволено. 28.08.2023 представник боржника - адвокат Семиволос В.В. звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023. Ухвалою від 29.08.2023 судовий наказ від 31.01.2023, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, скасований. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . 01.10.2011 року між ТОВ «Сумитеплоенерго» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що Відповідач з червня 2020 року по грудень 2022 року користувався послугами Позивача з централізованого опалення, але на даний час так і не сплатив суму боргу за спожиту теплову енергію. Станом на дату подання позовної заяви Відповідач має заборгованість перед Позивачем 29 354 (двадцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят чотири) гри. 68 коп. за послугу теплової енергії, заборгованість в сумі 55 гри. 06 коп. за послугу внески з обслуговування вузлів комерційного обліку, 61 гри. 36 коп. заборгованості за послугу заміни ВКО та 34 грн. 10 коп. заборгованості за послугу абонплати, що підтверджується відомістю розрахунків та поясненням щодо відпуску теплової енергії, актами приймання-передачі теплової енергії. Нарахування оплати за спожиті Відповідачем послуги з централізованого опалення здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів, на послуги теплопостачання для категорії споживачів «Інші» встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №89 від 14.01.2020 р., №639 від 17.03.2020 р., № 2256 від 30.11.2020 року, №41 від 13.01.2021 року. На підставі вищезазначених тарифів Позивач надавав Відповідачу послугу з централізованого опалення. Рахунки за період червня 2020 по грудень 2022, включно, були надано Боржнику нарочно але представник Відповідача відмовлявся від їх підписання, враховуючи це Позивач направив всі рахунки та акти за період стягнення поштою, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіксальними чеками про відправку (докази додаються). Розмір внесків за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії встановлено рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.12.2019 року № 745 «Про встановлення розмірів внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, яке здійснюється ТОВ «Сумитеплоенерго», згідно Додатку 1 цього рішення, нарахування внесків здійснюється за кожен календарний квартал. З моменту укладення Договору та станом на 18.01.2023 року від [PERSON] жодних заперечень, щодо якості та кількості наданих послуг з централізованого опалення або щодо відмови від надання послуг - не надходило. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, Боржнику нараховано 3% річних в розмірі 469 грн. 64 коп. та інфляційні збитки в розмірі 1 741 грн. 14 коп. А також пеню - 1 234 грн. 34 коп. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 29 354 грн. 68 коп., заборгованості за надані послуги з внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 55 грн. 06 коп., та 61 грн. 36 коп. заборгованості з внесків за послугу заміну ВКО; заборгованості за надані послуги з абонентської плати в сумі 34 грн. 10 коп.; 469 грн. 64 коп. - 3% річних; 1 234 грн. 34 коп. - пені та 1741 грн. 14 коп. інфляційних збитків. 04.01.2024 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 37 304,14 грн.; заборгованості за надані послуги з внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 55 грн. 06 коп., та 61 грн. 36 коп. заборгованості з внесків за послугу заміну ВКО; заборгованості за надані послуги з абонентської плати в сумі 34 грн. 10 коп.; 469 грн. 64 коп. - 3% річних ; 1 234 грн. 34 коп. - пені та 1741 грн. 14 коп. інфляційних збитків. 15.01.2024 представник відповідача подав до суду Відзив на позовну заяву, зазначив, що [PERSON] , як власник нежитлового приміщення по [ADDRESS] не заперечує проти того, що позивач з 31.10.20 по 31.12.2022 надавав послуги з теплопостачання. Проте, в порушення вимог чинного законодавства України, ні в поточних рахунках та актах прийому-передачі теплової енергії протягом цього періоду часу, ні в позовній заяві і доданих до неї документах позивач не надав належних та допустимих доказів щодо кількісних показників наданої послуги. В наданих суду позивачем поточних актах прийому-передачі в графі «Кількість» зазначені показники, походження яких з`ясувати немає можливості. Це не показники загально будинкового лічильника теплової енергії. Хто, коли і яким чином вирахував ці показники в жодному з наданих суду документів не зазначається. Вважає додані до позовної заяви документи позивача, що визначають кількісні показники об`єму наданих особисто послуг, недопустимими доказами. Позивач свідомо порушив зазначені вимоги, не надавши суду доказів, що підтверджують визначення кількості поставлених відповідачу Гкал теплової енергії, а відтак і загальної вартості наданих послуг, та не обґрунтувавши розрахунок сум, що стягуються. Таких розрахунків позивач не надав не тільки при зверненні з позовом до суду, але й протягом з 31.10.20 по 31.12.2022 йому як споживачеві послуг з теплопостачання. Сам позивач у своєму позові визнає, що поточні рахунки та акти прийому-передачі теплової енергії надавались ним несвоєчасно або й не надавались взагалі. Вважає, що на підставі наданої позивачем доказової бази позовна заява не підлягає задоволенню ні в частині основного боргу, ні в частині штрафних санкцій на суму основного боргу. 01.02.2024 від представника позивача надійшли Заперечення на відзив, згідно яких вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.02.2024 заяву [PERSON] про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченка О.В. у вказаній цивільній справи визнано необґрунтованою. Заяву передано для вирішення питання, у порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми Онайка Р.О. заяву представника [PERSON] адвоката Семиволоса В.В. про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченка О.В. залишено без задоволення. Ухвалою суду від 08.02.2024 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про припинення дій. Роз`яснено позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку. Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернуто відповідачу [PERSON] . Ухвалою суду від 20.02.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В подальшому справу розглядати з урахуванням збільшених позовних вимог. Позиції учасників судового провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Семиволос В.В., у судове засідання повторно не з`явилися. У судові засідання адвокат Семиволос В.В. 20.02.2024, 18.03.2024, 15.04.2024, 01.05.2024 надав письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. До заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, жодних доказів захворювання чи перебування на лікарняному не додано. Відповідачем [PERSON] не вирішено питання про залучення іншого представника для участі у судових засіданнях. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Суд, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані з постачання теплової енергії було задоволено. 28.08.2023 представник боржника - адвокат Семиволос В.В. звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023. Ухвалою від 29.08.2023 судовий наказ від 31.01.2023, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, скасований. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 року виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води визначено ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування. [PERSON] , [INFO] , на підставі Договору дарування серія ВМК №965911 від 25.09.2009 року, є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 55,2 кв.м. 01.10.2011 року між ТОВ «Сумитеплоенерго», в якості Виконавця, та [PERSON] , в якості Споживача, було укладено Договір №500-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищевказаною адресою, згідно умов якого (п. 1.5) Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором. Нарахування оплати за спожиті Відповідачем послуги з централізованого опалення здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів, на послуги теплопостачання для категорії споживачів «Інші» встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №89 від 14.01.2020 р., №639 від 17.03.2020 р., № 2256 від 30.11.2020 року, №41 від 13.01.2021 року. В період з червня 2020 року по грудень 2022 року [PERSON] користувався послугами з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , наданими ТОВ «Сумитеплоенерго», що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії по Договору №500-Т від 01.10.2011 року, втім, вчасно та у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, будь-яких заперечень від [PERSON] з приводу якості та кількості наданих послуг до ТОВ «Сумитеплоенерго» не надходило. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] не заперечує той факт, що відповідач користувався послугами позивача. Як вбачається з Відомості звірки взаєморозрахунків за період з 31.10.2020 по 31.12.2022 по Договору №500-Т від 01.10.2011 року, заборгованість [PERSON] за надані послуги з централізованого опалення становить 29354,68 грн.; внески за обслуговування ВКО 61,36 грн. Як вбачається з Відомості звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2023 по 30.11.2023 по Договору №500-Т від 01.10.2011 року, заборгованість [PERSON] за надані послуги з централізованого опалення становить 7949,46 грн. Між сторонами виникли зобов`язальні житлово-комунальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317, 322 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Пунктом 6 частини 1 статті 1 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно положень ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, крім іншого, комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суму боргу відповідач не спростував, власного розрахунку боргу не надав, як і не довів, що відповідні послуги ним не споживались чи були неналежної якості. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час вчинення спірних правовідносин), у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. У відповідності за правилом ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктами 4.2 та 4.5 Договору 500-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2011 встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] отримав від ТОВ «Сумитеплоенерго» послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , однак плату за них по встановленим тарифам своєчасно не здійснив, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 37304,14 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 55,06 грн. та 61,36 грн., в якості внесків за обслуговування вузла комерційного обліку за вищевказаною адресою, заборгованості за надані послуги з абонентської плати в сумі 34.10 грн. Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.01.2019 року по справі № 922/175/18. Крім того, суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (пенею та штрафом). У відповідності до п. 5.1.2 та п. 5.1.5 Договору №500-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2011, укладеного між сторонами, Споживач несе відповідальність згідно із законодавством України за несвоєчасне внесення платежів за послуги, шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен календарний день прострочення. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно наданих представником позивача розрахунків, які не спростовані жодними належними і допустимими доводами відповідача, розмір пені за Договором №500-Т від 01.10.2011 становить 1234,34 грн., сума інфляційних втрат за період з 31.10.2020 по 31.12.2022 1741,14 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 31.10.2020 по 31.12.2022 складає 469,64 грн.. Вказані кошти, на підставі ч. 1 ст. 546, ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго». Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позовну заяву ТОВ «Сумитеплоенерго» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення задовольнити у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved