Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким визначити місце проживання в [ADDRESS] його сина [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] передавши на виховання сина [PERSON] [INFO] батьку [PERSON] та позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] стосовно її сина [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається, на те, що відповідачка є матір`ю спільної дитини з позивачем сина [PERSON] [INFO] , який на даний час перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної ради» у зв`язку із тим, що відповідачка неналежно утримувала їхнього сина, відповідачка протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його стану здоров`я, не забезпечувала необхідним харчуванням, медичним доглядом. Позивач перебуває на службі ЗСУ та не може приділити сину турботу та увагу. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міністерство Оборони України. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 березня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Через канцелярію суду відповідачка [PERSON] 30.01.2024 року надала заяву від 22.01.2024 року відповідно до якої визнає позовні вимоги щодо визначення місця проживання її сина [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] передавши на виховання сина батьку [PERSON] та позбавлення її батьківських прав стосовно її сина [PERSON] [INFO] . Справу просить розглядати у її відсутність. На електронну адресу суду через систему «Електронний суд» 11.03.2024 представником третьої особи Міністерства оборони України надіслані пояснення відповідно до яких, проаналізувавши судову практику, щодо позбавлення батьківських прав останнє допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків, щодо заяви відповідачки про визнання позову слід поставитись критично, оскільки відмова від дитини суперечить частині 3 статті 155 СК України. В підготовчому судовому засіданні 25.01.2024 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, вказала, що фактично проживає у [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причина неявки суду не повідомила, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду 25.01.2024 року надала заяву про розгляд справи без її участі у її відсутність, позовні вимоги повністю визнає та просить їх задовільнити. Представник третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Городківської сільської ради позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Представник третьої особи Міністерство оборони України в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Вислухавши сторони, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п. 3.,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 26.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 26.12.2019 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Відповідно відомостей отриманих із електронного ресурсу «Єдиного державного реєстру судових » рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15.11.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області 14.02.2020, [PERSON] народився [INFO] , року де батьками заначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 07.09.2022 за № 2022/000512009 зареєстроване місце проживання [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 01.09.2022 за № 2022/000472740. Відповідно до наказу № 40 від 13.09.2021 року [PERSON] 11.01.2020 року взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Позивач [PERSON] перебуває у складі Збройних Сил України з 20.03.2022 року, що підтверджується копією витягу із наказу від 20.03.2022 року за № 63. Листом КНП «Крижопільський медичний цент первинної медико-санітарної допомоги» від 19.07.2022 року повідомлено начальника служби у справах дітей Городківської сільської ради, про те, що 19.07.2022 року на прийом до лікаря - педіатра Крижопільської АЗПСМ з`явилась дитина [PERSON] 11.01.2020 року з матір`ю. Належний догляд за дитиною відсутній, дитина неохайна, на контакт йде неохоче. У 2,6 роки вага дитини - 8 кг., що не відповідає віковій нормі, зріст - 75 см. Дитина не має графіку дня та відповідного раціону харчування. Актом обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 11.10.2022 року із проставленням підпису [PERSON] встановлено, що на час обстеження мати розпивала спиртні напої в будинку зі своєю подругою .Дитина брудна, з одягу на хлопчику був тільки светрик, ходив босоніж по брудній підлозі. В будинку порушено всі санітарно- гігієнічні норми, брудна білизна, посуд, речі. Актом обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 17.04.2023 року із проставленням підпису [PERSON] виявлено в будинку холодно, порушено усі санітарно-гігієнічні норми, розкиданні речі по кімнаті, багато брудного посуду із залишками їжі, виявленні недопиті спиртні напої. Зафіксована температура в кімнаті +15С, дитина була в одній футболці. 05.12.2022 дини важила 8900 кг. В одязі .17.04.2023 було зважено дитину -8700. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 17.04.2023 року остання звернулася до служби із прав дітей Городківської сільської ради із проханням влаштувати її малолітнього сина [PERSON] до КНП «Тульчинський обласний будинок ВОР» у зв`язку зі складними сімейними обставинами. Відповідно до рішення від 26.04.2023 за № 36 комісії з питань захисту прав дитини Городківської сільської ради вирішено влаштувати малолітнього [PERSON] 11.01.2020 року на цілодобове перебування до закладу інституційного догляду та виховання дітей а саме до Комунального некомерційного підприємства «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної Ради» Актом обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 28.09.2023 року встановлено, що в будинку чисто, охайно. Батько створив всі умови для комфортного проживання та виховання дитини. Зроблено косметичний ремонт в кімнатах, придбано нові меблі та техніку, цікаві іграшки для дитини. Продуктами харчування забезпеченні. На час візиту [PERSON] не проживала за даною адресою. Випискою з історії розвитку дитини [PERSON] [INFO] до листа від 08.09.2023 року встановлено діагноз затримка розвитку внаслідок білково - енергетичної харчової недостатності. Порушення нейрозвитку. Затримка психорозвитку. Затримка мовного розвитку. Відповідно до довідки Вербського старостинського округу Городківської сільської ради від 29.09.2023 за № 243 за час проживання на території Вербка сім`я [PERSON] зарекомендувала себе з незадовільної сторони, дружина схильна до вживання спиртних напоїв, замічена в компаніях які зловживають спиртними напоями. При обстеженні будинку було виявлені погані санітарно-гігієчні умови та недостатність продуктів харчування, також мати не виконувала рекомендації медсестри по догляду за дитиною. Батько [PERSON] хороший сім`янин, любить свого сина [PERSON] , не схильний до вживання спиртних напоїв, працьовитий, приймав участь в громадських роботах, був членом громадського формування територіальної оборони старостинського округу № 2, села Вербка патрулював вулиці, в березні 2022 пішов в ЗСУ. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Городківської сільської ради від 12.10.2023 року за 78 продовжено надання послуг соціального супроводу сім`ї [PERSON] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Городківської сільської ради від 12.10.2023 року за 80 продовжено термін перебування [PERSON] [INFO] в КНП «Тульчинський обласний будинок ВОР» Відповідно до висновку від 29.11.2023 року затвердженого рішенням виконавчого комітету Городківської сільської ради від 29.11.2023 року № 11 про доцільність позбавлення батьківських прав виконавчий комітет Городківської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Заначено, що [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`являлась. Актом обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 28.09.2023 року встановлено, що в будинку чисто, охайно. Батько створив всі умови для комфортного проживання та виховання дитини. Зроблено косметичний ремонт в кімнатах, придбано нові меблі та техніку, цікаві іграшки для дитини. Продуктами харчування забезпеченні. На час візиту [PERSON] не проживала за даною адресою. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної Ради» від 29.01.2024 року за № 23/1 дитина [PERSON] 11.01.2020 року знаходиться на виконанні в КНП «Тульчинський обласний будинок ВОР» з 27.04.2023 по даний час на повному державному утриманні. За час перебування дитини батько [PERSON] відвідував хлопчика 4 рази, а саме - 26.09.2023р, 18.11.2023 р., 25.12.2023 р., 14.01.2024 р. Діагноз: затримка психічного розвитку, порушення нейророзвитку, затримка психічного розвитку, викривлення носової перетинки. Вага дитини не відповідає віку, вага дитини 10,300. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної Ради» від 14.03.2024 року за № 138 дитина [PERSON] 11.01.2020 року знаходиться на виконанні в КНП «Тульчинський обласний будинок ВОР» з 27.04.2023 по даний час на повному державному утриманні. З періоду 01.01.2024 дитину мати [PERSON] не відвідувала, в телефонному режимі станом здоров`я , зростанням та розвитком хлопчика не цікавилась, батько [PERSON] відвідував хлопчика 3 рази, а саме -14.01.2024 р., 10.02.2024, 10.03.2024р. Відповідно до довідки від 14.03.2024 року за № 716 ПрАТ «ПК «Поділля» [PERSON] був увільнений від роботи на період проходження військової служби підчас повної мобілізації зі збереженням місця роботи, посади до дня звільнення з військової служби. Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.01.2024 року справа № 30.01.2024 року, дата набрання законної сили 04.03.2024 року, яким [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185т ч.4 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та звільнено від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік. Та наданих копій постанов по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2024 за про притягнення за адміністративне правопорушення передбачених ч. 1 ст.175-1 КУпАП, від 08.10.2022 за про притягнення за адміністративне правопорушення передбачених ч. 1 ст.176 КУпАП, від 17.04.2023 за про притягнення за адміністративне правопорушення передбачених ч. 2 ст.178 КУпАП, від 08.10.2022 за про притягнення за адміністративне правопорушення передбачених ч. 1 ст.177 КУпАП. Згідно зіст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідност.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина четверта та п`ята статті 19 СК України). За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, не забезпечувала необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, що підтверджується матеріалами справи, без поважних причин залишила його без материнської уваги та турботи добровільно передаючи дитину до спеціалізованого будинку дитини у зв`язку із складними життєвими обставинами, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських [PERSON] [INFO] стосовно її сина [PERSON] [INFO] прав є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Суд відмовляє у прийнятті заяв від 22.01.2024 та від 25.01.2024 відповідачки про визнання позовної вимоги в частинні позбавлення батьківських прав з наступних підстав. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, в розумінні приписів статті 206 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. З огляду на викладені норми права, заяви відповідачки від 22.01.2024 та від 25.01.2024, в яких вона визнавала позов про позбавлення її батьківських прав, не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини. Щодо позовної вимоги позивача про визначення місце проживання в [ADDRESS] його сина [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] передавши на виховання сина [PERSON] [INFO] батьку [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 ст.161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.19 ч.ч.5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. Так в судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що є адресою місце реєстрації проживання позивача, на час розгляду справи малолітній [PERSON] [INFO] перебуває вихованні в Комунального некомерційного підприємства «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної Ради» з 27.04.2023 року на повному державному утриманні. Позивач [PERSON] перебуває у складі Збройних Сил України з 20.03.2022 року, що підтверджується копією витягу із наказу від 20.03.2022 року за № 63. При цьому заперечень щодо задоволення позову, відповідачка суду не надсилала, а навпаки надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає. У висновку від 29.01.2024 року затвердженого рішенням виконавчого комітету Городківської сільської ради від 29.11.2023 року за № 2 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] вказано, що службою у справах дітей Тульчинської міської ради 29.01.2024 було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , заявленою [PERSON] як про свою адресу фактичного місця проживання, та було встановлено, що за вищевказаною адресою [PERSON] не проживає. Таким чином, суд вважає, що спір між сторонами щодо місця проживання дитини на час звернення із позовною заявою відсутній, підстав для судового захисту прав дитини, шляхом визначення її місця проживання з батьком передавши на виховання сина, суд не вбачає, дитина перебуває на вихованні у спеціалізованому закладі охорони здоров`я підстав вважати, що передання на вихованні дитини батькові, що перебуває у складі Збройних Сил України відповідає інтересам дитини відсутні. Крім того зважаючи на наведене, позов про визначення місця проживання малолітньої дитини у цій справі пред`явлений військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, із застосувати способи захисту сімейних прав, інтересів дитини з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути підставою для звільнення з військової служби в особливий період на підставі частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». А тому, суд, беручи до уваги вищенаведені обставини та докази, приходить до переконання, що в задоволенні позову про визначення місця проживання дитини з батьком, передавши на виховання сина батьку - слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав.

Outcome: partial