Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007. У період шлюбу народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відмінність у поглядах на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини припинилися з червня 2023 року. Сторони спільний бюджет та господарство не ведуть, шлюб існує формально. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.01.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, прохальна частина позовної заяви містить прохання проводити розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач в судовому засіданні 28.02.2024 пояснила, що заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки перебуває з позивачем у шлюбі протягом 16 років, мають спільних дітей, позивач несе службу в ЗСУ, у зв`язку із чим подружжя тривалий час не бачилися. Відповідач вважає, що можливе відновлення спілкування, як наслідок, в подальшому, шлюб може бути збережено. Від представника позивача - адвоката Саєнко О.М. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, де вказав, що позивач впродовж тривалого часу мешкає разом з іншою жінкою та пов`язаний з нею спільним побутом, очікують на народження дитини. Сторони в судове засідання, призначене на 01.05.2024 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 932. У період шлюбу народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved