Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

23 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Патраманський І.О., до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь 3 000 грн. 00 коп. витрачених нею на оплату правової допомоги, та судові витрати на користь держави. Позов обґрунтовує тим, що з 11 травня 2017 року вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року шлюбні відносини між ними припинено. Дитина проживає з нею та спору про місце проживання дитини немає. Наразі, між нею та відповідачем виник спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. За даними з Єдиного державного демографічного реєстру №467404 від 28 лютого 2024 року, [PERSON] , [INFO] , 25 листопада 2021 року був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник-адвокат Патраманський І.О. у судове засідання не з`явилися, але позивачка надала суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи за останнім відомим місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , проте рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] повідомлений в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, інших заяв з процесуальних питань не подав, тому суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані позивачкою документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був розірваний заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області №129/1362/19 від 09 липня 2019 року (а.с.13-14). Від вказаного шлюбу сторони у справі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.12). Як вбачається з довідки №37 від 20 лютого 2024 року, виданої старостою Бубнівського старостинського округу Гайсинської міської ради Гайсинського району Гончарук Т.І., [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] (а.с.17). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги обставини справи, те, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, також те, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почавши стягнення з 23 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату послуг адвоката з надання правової допомоги суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження надання правничої допомоги до позовної заяви позивачкою надано ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.3) та скріншот здійснення платежу за надання правничої допомоги, згідно з договором, здійсненого 21 лютого 2024 року Відправник: картка для виплат [NUMBER] , Отримувач: Патраманський Іван Олександрович у сумі 3003,00 грн (а.с.6). За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19. В постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат. Матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, належних документів, що свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували, що саме позивачка дійсно понесла витрати на правничу допомогу, або які вона зобов`язана сплатити в майбутньому. Таким чином, позивачкою не доведено, що нею понесені або мають бути понесені витрати на правову допомогу та не доведено розмір таких витрат, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну (правничу) допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved