Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: житловий будинок, земельні ділянки площею 0,1500 га та 0,1720 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її свекруха, [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, частини земельної ділянки площею 0,1500 га та частини земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем після її смерті є її син, її чоловік, [PERSON] , у власності якого знаходились інші частина житлового будинку, частина земельної ділянки площею 0,1500 га та частина земельної ділянки площею 0,1720 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , який не оформив спадщину юридично, однак прийняв її фактично, тим що постійно проживав та був зареєстрований разом з матір`ю за однією адресою. [INFO] її чоловік, [PERSON] , помер. Отже, після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, земельної ділянки площею 0,1500 га та земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка є вона, його дружина, [PERSON] , та їх донька, [PERSON] , яка була зареєстрована разом з батьком, але не бажає оформлювати спадщину на своє ім`я та не заперечує проти оформлення спадщини на її ім`я. Для оформлення спадщини до нотаріальної контори вона не зверталась, оскільки незабаром після смерті чоловіка розпочалась збройна агресія рф проти України, селище тривалий час перебувало під обстрілами, задля збереження власного життя вона була змушена виїхати в більш безпечне місце. Однак, фактично спадщину прийняла, оскільки мешкала разом з чоловіком все своє життя та вважала, що може у будь-який час оформити спадщину. Ухвалою судді від 17.04.2024 справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Від позивача надійшла заява, згідно якої вона просила позовні вимоги задовольнити та слухати справу в її відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла свекруха позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2017. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, частини земельної ділянки площею 0,1500 га та частини земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належать померлій згідно копії Витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Чугуївське МБТІ» від 07.10.2011 за № 31586703 та від 11.10.2011 за № 31621141 на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1996, копії Державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 739118 та серії Р3 № 816408, Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.06.2013. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою частина третя статті 46 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України с падкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги померлої [PERSON] був її син. Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.06.1960 р.н. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, частини земельної ділянки площею 0,1500 га та частини земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належать померлому згідно копії Витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Чугуївське МБТІ» від 07.10.2011 за № 31586703 та від 11.10.2011 за № 31621141 на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1996, копії Державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 739118 та серії Р3 № 816408, Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.06.2013. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2022. За життя він не оформив спадщину на своє ім`я, але прийняв її фактично тим, що був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавицею на час її смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу державної реєстрації Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 19.01.2024. Спадкоємцями першої черги померлого [PERSON] є його дружина, позивач по справі [PERSON] , та донька, відповідач по справі [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 04.07.1981 серії [NUMBER] . Згідно повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області за № 689/01-16 від 01.05.2024, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , та із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь чоловіка [PERSON] [PERSON] ; заведена спадкова справа за № 98/2018; свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Після смерті [PERSON] в термін шість місяців, із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно з\~ч.\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] прийняла спадщину фактично, тим що проживала разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 19.04.2024. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~328\~ЦК України право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину фактично та протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved