Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 у справі № 127/19196/20 присуджено стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі частки доходу позивача, яке позивач сумлінно виконував. На даний час у позивача змінився склад сім`ї та життєві обставини. Позивач 07.08.2023 зареєстрував шлюб із [PERSON] , у якому у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач усиновив доньку дружини від першого шлюбу [PERSON] . Дружина позивача наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, тому позивач є єдиним годувальником своєї сім`ї. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, встановленого рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020, з частки від його заробітку (доходу) щомісячно до частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.04.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою запропоновано відповідачці надати суду відзив на позов та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 09.04.2024 та копію позовної заяви із доданими до неї документами, направлене відповідачці за адресою її місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 09.04.2024, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідачки, також, на адресу суду не надійшли. Водночас, 26.04.2024 від відповідачки на адресу суду надійшла заява про визнання нею позовних вимог. У підготовче засідання позивач та відповідачка не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Водночас, в матеріалах справи містяться заяви позивача та відповідачки про розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи вищевикладене, заяви позивача та відповідачки, а також положення ст.ст. 198, 223 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). Судом встановлено, що заява відповідачки про визнання нею позовних вимог надійшла до суду до початку розгляду справи по суті. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом, з метою з`ясування чи не суперечить визнання відповідачкою позовних вимог закону та чи не порушує таке визнання прав, свобод чи інтересів інших осіб, встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1253. (а.с. 10) Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 у справі № 127/19196/20, яке набрало законної сили 03.11.2020, з [PERSON] присуджено стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.09.2020 і до досягнення донькою повноліття. (а.с. 11-13) Позивач звернувся до суду в порядку ст. 192 СК України, зазначивши обставини, які на його думку, є підставою для зміни розміру аліментів встановленого судовим рішенням. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачкою є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зменшивши його з частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, на частку заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання даним судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає уваги сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або\~одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). При цьому судом прийнято до уваги, що у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору, визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, а також положення ст. 141 і ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605, 60 гривень. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Оскільки, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з часу набрання даним рішенням законної сили та враховуючи наявність на виконанні виконавчого документа, виданого за судовим рішення про стягнення аліментів в розмірі, встановленому до ухвалення цього рішення,

Outcome: approved