Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Гливук М.І. звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [PERSON] (дівоче-Масальцева) народилась [INFO] в селищі Дубрівка, Хмельницького району, Вінницької області, про що складений актовий запис про народження №54 від 12 серпня 1962 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до вищезазначеного свідоцтва в графі матір зазначено « [PERSON] ». Мати заявника, [PERSON] , народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис №53, що підтверджується посвідкою про народження № [NUMBER] . Матір заявника була двічі одружена та змінювала прізвище з [PERSON] на [PERSON] (даний шлюб було визнано недійсним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.1964 року), що підтверджується відповіддю Дзержинського відділу реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції. Після визнання шлюбу недійсним [PERSON] повернула своє дошлюбне прізвище [PERSON] . 24.01.1966 року матір заявника уклала шлюб з [PERSON] (громадянином російської федерації), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] від 08.06.2010 року. Згодом даний шлюб було розірвано на території російської федерації та матір заявниці знову повернула своє дівоче прізвище [PERSON] . Свідоцтво про розірвання шлюбу матері заявника з [PERSON] знаходиться на території російської федерації, яка є державою-агресором, з якою Україна припинила будь-які відносини. Витребувати будь-які документи із державних установ російської федерації для громадян України в даний час немає можливості, тому, підтвердити офіційно перехід матері з прізвища « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » в зв`язку з розірванням шлюбу заявник не може, а через ці обставини виникають проблеми з реалізацією майнових прав, а також особистих питань, які витікають із родинних зв`язків. Матір заявниці з 2015 року по день смерті проживала разом з донькою та її чоловіком, що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 08.01.2024 року (копія додається). Також даний факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 26.04.2023 року, відповідно до якого [PERSON] померла за адресою проживання своєї доньки, а саме: [ADDRESS] (копія додається). Матір заявниці, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 квітня 2023 року серії [NUMBER] , актовий запис №997. Після своєї смерті вона залишила нотаріально завірений заповіт від 19 жовтня 1993 року, яким заповідала [PERSON] , належну їй приватизовану квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] . Після її смерті заявник, у встановлений законом 6-ти місячний строк, звернулась до нотаріуса, для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , в якій зазначила, що для звільнення від сплати податку при отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємиці за заповітом необхідно подати документи, які б підтверджували родинні або інші відносини зі спадкодавцем. При огляді матеріалів справи, було виявлено, що документи, які б підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між донькою та матір`ю відсутні. Відповідно до трудової книжки від 05.09.1956 року прізвище матері заявника було змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дзержинським районним відділом ДРАЦС, згодом прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », відповідно до паспорту [NUMBER] , виданого «Темрюкским РОВД». З трудової книжки від 12.04.1966 року також вбачається, що матір заявника змінювала прізвище. Але, у зв`язку з тим, що для підтвердження родинних відносин між заявником та померлою необхідно надати свідоцтво про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.1966 року для підтвердження зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », а на даний час витребувати його з території російської федерації немає можливості, заявник змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Через відсутність свідоцтва про розірвання шлюбу матері заявника та відсутність підтвердження зміни прізвища, заявник не може підтвердити свої родинні відносини із матір`ю, отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері як рідна донька. Заявник вважає, що надані до суду докази підтверджують той факт, що померла [PERSON] та [PERSON] - рідні матір та донька. Заявник [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Представник [PERSON] адвокат Гливук М.І., до початку розгляду справи, надала заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, до початку розгляду справи надав заяву в якій просить суд розглядати справи без їх участі, просить розглянути справу за наявними матеріалами справи, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (дівоче- [PERSON] ) народилась [INFO] в селищі Дубрівка, Хмельницького району, Вінницької області, про що складений актовий запис про народження №54 від 12 серпня 1962 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до вищезазначеного свідоцтва в графі матір зазначено « [PERSON] ». Мати заявника, [PERSON] , народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис №53, що підтверджується посвідкою про народження № [NUMBER] . Матір заявника була двічі одружена та змінювала прізвище з [PERSON] на [PERSON] (даний шлюб було визнано недійсним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.1964 року), що підтверджується відповіддю Дзержинського відділу реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції. Після визнання шлюбу недійсним [PERSON] повернула своє дошлюбне прізвище [PERSON] . 24.01.1966 року матір заявника уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] від 08.06.2010 року. Згодом даний шлюб було розірвано на території російської федерації та матір заявниці знову повернула своє дівоче прізвище [PERSON] . Матір заявниці з 2015 року по день смерті проживала разом з донькою та її чоловіком, що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 08.01.2024 року. Також даний факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 26.04.2023 року, відповідно до якого [PERSON] померла за адресою проживання своєї доньки, а саме: [ADDRESS] . Матір заявниці, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 квітня 2023 року серії [NUMBER] , актовий запис №997. Після своєї смерті вона залишила нотаріально завірений заповіт від 19 жовтня 1993 року, яким заповідала [PERSON] , належну їй приватизовану квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] . Після її смерті заявник, у встановлений законом 6-ти місячний строк, звернулась до нотаріуса, для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що для звільнення від сплати податку при отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємиці за заповітом необхідно подати документи, які б підтверджували родинні або інші відносини зі спадкодавцем. При огляді матеріалів справи, було виявлено, що документи, які б підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між донькою та матір`ю відсутні. Відповідно до трудової книжки від 05.09.1956 року прізвище матері заявника було змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дзержинським районним відділом ДРАЦС, згодом прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », відповідно до паспорту [NUMBER] , виданого «Темрюкским РОВД». З трудової книжки від 12.04.1966 року також вбачається, що матір заявника змінювала прізвище. Вказані факти встановлені також, зокрема, і з витребуваної судом копії спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Вказані вище розбіжність при отриманні документів на той момент не викликала жодних підозр, однак зараз створює заявникові перешкоду для прийняття спадщини. Таким чином, встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення від якого залежить виникнення права на спадкове майно. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. У заявниці немає іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту родинних відносин не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, інших претендентів на спадкове майно немає. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що cпадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Стаття 1296 ч. 1 ЦК України\~- спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Стаття 1297 ч. 1 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~ Виходячи з\~наведеного,\~суд вважає,\~що заявником\~доведено факт\~родинних відносин\~між заявником\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~а саме\~той факт,\~що [PERSON] \~є рідною\~донькою [PERSON] . На підставі викладеного, та

Outcome: approved