Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява від [PERSON] про встановлення факту належності договору купівлі-продажу квартири. Заява мотивована наступним: 27.11.1998 року [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О.Б. придбав 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 68,02 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м. Проте, у зазначеному договорі купівлі-продажу квартири ім`я [PERSON] зазначено із помилкою, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Таким чином, власне ім`я [PERSON] в правовстановлюючому документі на нерухомість не збігається з таким, що міститься в паспорті, а отже він обмежений у праві розпорядження майном. Представник [PERSON] адвокат Кузьмінов Д.В. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його предстанвика, вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити їх. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог статті 293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами частини 3 статті 294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). 27.11.1998 року [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О.Б. придбав 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 68,02 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м (а.с.3). Проте, у зазначеному договорі купівлі-продажу квартири ім`я [PERSON] зазначено із помилкою, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Встановлення факту належності правоустановлюючих документів для [PERSON] має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки він обмежений у праві розпорядження своїм майном. Згідно пункту 6 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначеного факту, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне заявнику для реалізації свого права на розпорядження власністю, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved