Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа без самостійних вимог: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про знаття арешту з майна. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є спадкоємцем після смерті свого сина - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження спадкодавця серії [NUMBER] і звернулася до приватного нотаріуса Рудого М.Є. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Проте, приватний нотаріус повідомив, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт належного спадкодавцю майна, тому, відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, вчинення нотаріальних дій затримується до зняття арешту. З питанням звільнення майна з під арешту, позивач звернулася до Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) і на звернення отримала листа від 11.02.2022 року за вих. № 17.43-27/1843, в якому повідомляється, що зняти арешт з майна є неможливим, так, як згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження було виявлено виконавче провадження № [NUMBER], яке було відкрито 12.12.2012 року (із накладенням арешту на майно боржника) на підставі виконавчого листа № 2/442/174 від 18.10.2012 року, виданого Томаківським районним судом про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 51832 грн. 75 коп. на користь АТ КБ «Приват Банк». 26.06.2013 року державним виконавцем було завершене виконавче провадження, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року. Також, при цьому, зазначено, що відповідно до частини 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а тому виконавче провадження вже знищене. Тобто у відношенні до спадкодавця взагалі відсутнє виконавче провадження, але при цьому державним виконавцем не знято арешт з нерухомого майна. Отже, після завершення виконавчого провадження арешт з майна боржника був не знятий, у зв`язку з тим, що п. 2 частини 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІV не передбачено зняття арешту з майна боржника і для вирішення питання по суті рекомендовано звернутися до суду. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 371184515 від 25.03.2024 року), виявлено арешт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 13402907; Зареєстровано: 19.12.2012 за № 13402907 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32, 056 - 713-81-41; Підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, [NUMBER], 12.12.2012, Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції державний виконавець Тюпа Олег Васильович, виконавчий лист № 2/442/174 від 18.10.2012 року, виданий Томаківським районним судом; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: [PERSON] ; Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, Код: 33893128, 53500, Дніпропетровська обл., Томаківський р., смт. Томаківка, вул. Леніна, 41, (05668) 3-11-21; Заявник: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, Код: 33893128, 53500, Дніпропетровська обл., Томаківський р., смт. Томаківка, вул. Леніна, 41. Відповідно до положень статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту майна можливе лише на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини». Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Як вбачається з листа Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 11.02.2022 року за вих. № 17.43-27/1843 виконавче провадження № [NUMBER], яке було відкрито 12.12.2012 року (із накладенням арешту на майно боржника) про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 51832 грн. 75 коп. на користь АТ КБ «Приват Банк». 26.06.2013 року державним виконавцем було завершене виконавче провадження, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, що не позбавляє АТ КБ «Приват Банк» в подальшому подавати виконавчий лист № 2/442/174 від 18.10.2012 року до виконання, тому АТ КБ «Приват Банк» має бути залученим до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належний чином. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.76 , ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст.95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1, 3 ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-ІІV від 02.06.2016 року арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Судом були встановлені наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянина [PERSON] , [INFO] , батьками є наступні особи: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 23.04.1979 року відділом РАГС м.Сєвєродвінська, Архангельської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 1140 від 23.04.1979 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) громадянин [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 41 років, актовий запис №08 від 04.01.2021 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Згідно листа приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Рудого Михайла Євгенійовича громадянку [PERSON] повідомлено про те, що під час перевірки на наявність відсутність заборон або арешту майна за суб`єктом [PERSON] за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт нерухомого майна: «вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 13402907; дата державної реєстрації 19.12.2012 року; опис майна обтяження: все нерухоме майно, підстава обтяження: постанова, серія та номер: [NUMBER], видана 12.12.2012 року; видавник державний виконавець Томаківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюпа О.В. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 371184515 від 25.03.2024 року), виявлено арешт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 13402907; Зареєстровано: 19.12.2012 за № 13402907 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32, 056 - 713-81-41; Підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, [NUMBER], 12.12.2012, Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції державний виконавець Тюпа Олег Васильович, виконавчий лист № 2/442/174 від 18.10.2012 року, виданий Томаківським районним судом; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: [PERSON] ; Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, Код: 33893128, 53500, Дніпропетровська обл., Томаківський р., смт. Томаківка, вул. Леніна, 41, (05668) 3-11-21; Заявник: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, Код: 33893128, 53500, Дніпропетровська обл., Томаківський р., смт. Томаківка, вул. Леніна, 41. Згідно листа Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 17.43-27/1843 від 11.02.2022 року виконавче провадження № [NUMBER], яке було відкрито 12.12.2012 року (із накладенням арешту на майно боржника) про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 51832 грн. 75 коп. на користь АТ КБ «Приват Банк», 26.06.2013 року державним виконавцем було завершене виконавче провадження, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вимоги діючого законодавства України, обставини справи, виходячи з того, що виконавче провадження ВП №35662421 від 12.12.2012 року державним виконавцем 26.06.2013 року закрите на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, накладений арешт не було знято, строки сплинули та справа виконавчого провадження знищена, в контексті ст. 55 Конституцій України, позивач позбавлена права розпоряджатися своєю власністю, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, судові витрати суд вважає необхідним залишити за позивачкою, оскільки ця вимога зазначена позивачкою в позовній заяві.

Outcome: approved