Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно якої просить встановити факт її проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] , [INFO] , з 22.11.2006 по 25.09.2023. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.09.1998 вона, разом з донькою [PERSON] , почала проживати однією сім`єю з [PERSON] в [ADDRESS], а у 2005 році вони переїхали на постійне проживання до будинку батьків [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом облаштовували побут та проживали в атмосфері розуміння та взаємної підтримки. Крім того [PERSON] взяв на себе обов`язки по вихованню доньки позивачки [PERSON] , з якою у нього склалися теплі родинні відносини. 11.08.2023 [PERSON] був призваний на військову службу по загальній мобілізації та проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Позивачка зазначає, що 26.09.2023 вона, як дружина померлого, отримала сповіщення від [INFO] про те, що [INFO] в м. Полтава помер [PERSON] внаслідок захворювання. З огляду на викладене позивачка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги після смерті [PERSON] , однак враховуючи, що шлюб між ними офіційно не був зареєстрований, реалізувати вказане право вона не може, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. 13.03.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Заявниця та її представниця у судовому засіданні вимоги за заявою підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник [INFO] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги за заявою просив залишити без розгляду, обґрунтовуючи тим, що вказана справи не може бути розглянута в порядку окремого провадження, так як від встановлення факту визнання заявниці членом сім`ї померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання одноразової грошової допомоги, з приводу чого заперечує Міністерства оборони України. Таким чином, з огляду на наявність спору про право, який підлягає вирішенню в позовному порядку, вбачаються наявними підстави для залишення вказаної заяви без розгляду (а.с. 32). 10.04.2024 від представниці заявниці надійшли заперечення на клопотання представника Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду, мотивована тим, що у заявниці жодного спору про право з Міністерством оборони України на даний час не існує. Незгода заінтересованої особи з доводами за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю не свідчить про наявність спору про цивільне право. У разі встановлення вказаного факту заявниця має намір реалізувати передбачене законом право на отримання одноразової грошової допомоги, як дружина померлого військовослужбовця, однак доказів того, що на таку допомогу претендують або можуть претендувати інші особи матеріали справи не містять. Натомість, публічно-правовий спір може виникнути тільки у разі відмови суб`єкта владних повноважень у призначенні одноразової грошової допомоги, однак на даний час такої відмови немає (а.с. 39-41). У даному випадку суд вважає доцільним відмовити у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення вимог за заявою без розгляду. При цьому суд зауважує, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу передує зверненню до відповідних органів за призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги за загиблого (померлого) військовослужбовця, проте після встановлення цього факту та звернення за допомогою, публічно-правовий спір може виникнути тільки в разі відмови суб`єкта владних повноважень у призначенні одноразової грошової допомоги. Тому стверджувати про те, що на етапі встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу вже виник публічно-правовий спір між позивачем та суб`єктом владних повноважень, який вирішує питання призначення одноразової грошової допомоги, є помилковим. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.09.2023 по справі №560/17953/21. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, врахувавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що згідно довідки від 30.10.2023 № 344, за підписом старости Кириківської селищної ради [PERSON] та [PERSON] з 1999 року по 2005 рік проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З довідок Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 07.11.2023 за № 133 та № 134 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року по день смерті [PERSON] . З 2023 року [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер в м. Полтава, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.09.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 8). Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 26.09.2023 № 5132, за підписом начальника [INFO] , [PERSON] повідомлено про те, що її чоловік [PERSON] , сержант резерву 4 взводу резерву 1 роти резерву сержантського складу військової частини [NUMBER] , прийнятий на військову службу по загальній мобілізації 11.08.2023 [INFO] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, за свободу і незалежність України помер [INFO] в м. Полтава внаслідок «злоякісного утворення стравоходу, яке виходить за межі однієї і більше локалізації» (а.с. 9). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживала по сусідству з [PERSON] та [PERSON] , які жили разом з матір`ю [PERSON] з 2005 року по [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, саджали город, тримали домашню птицю. [PERSON] з [PERSON] прожили разом 25 років, також з ними жила донька [PERSON] . Свідок зазначила, що [PERSON] дбав за [PERSON] , жили дружньо, спільно відвідували святкові заходи. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що з 1991 року вона знає [PERSON] , з яким з того часу вона почала проживати по сусідству, а з [PERSON] свідок перший раз зустрілася в 1998 році. [PERSON] з [PERSON] приїздили до його батьків у гості, а самі проживали разом у [ADDRESS]. В 2005 року [PERSON] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання до будинку його батьків по [ADDRESS] , після того, як помер батько [PERSON] , а його мати почала хворіти. Також з ними жила донька [PERSON] [PERSON] , у [PERSON] дітей не було. Свідок зазначила, що [PERSON] та [PERSON] жили разом як чоловік та дружина. Про те, що шлюб між ними не зареєстрований свідку відомо не було, як і те, що донька [PERSON] не є їх спільною дитиною, так як вони разом вели спільне господарство, тримали худобу, обробляли город, як справжнє подружжя. [PERSON] працював, а [PERSON] дбала про побут та допомагала матері [PERSON] , яка хворіла і потребувала піклування. Після смерті матері та брата, інших родичів у [PERSON] не було. Та його похованням займалася заявниця із дочкою. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні, пояснила, що вона проживала поряд із батьками заявниці. Свідку відомо, що [PERSON] познайомилася з [PERSON] , коли доньці [PERSON] було приблизно три роки. Спочатку [PERSON] жила разом з [PERSON] в с. Рябина Великописарівського району Сумської області, а потім переїхали на постійне проживання до м. Охтирка Сумської області, де донька [PERSON] - [PERSON] пішла до школи. Вони часто приїздили у гості до батьків [PERSON] , оскільки її батько дуже хворів і потребував догляду. В цей час [PERSON] разом [PERSON] проживали у м. Охтирка. Після його смерті мати [PERSON] переїхала у с. Рябина Великописарівського району Сумської області. Свідок [PERSON] часто приїздила до м. Охтирка та залишалася у [PERSON] та [PERSON] , які жили разом з його матір`ю по [ADDRESS] ., [PERSON] доглядала за матір`ю поки [PERSON] працював. У похованні [PERSON] допомагала донька [PERSON] - [PERSON] , у зв`язку з тим, що в цей час [PERSON] себе почувала не добре. Свідок також зазначила, що у [PERSON] був брат, який помер від тяжкої хвороби. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є донькою заявниці, суду пояснила, що з [PERSON] вони разом з мамою почали проживати, коли свідку було 6 років, спочатку в селі, а потім переїхали до м. Охтирку в будинок до матері [PERSON] . [PERSON] був для [PERSON] справжнім батьком, у всьому її підтримував та допомагав, власних дітей він не мав. Свідок зазначила, що коли її мати доглядала за бабусею в с. Вільне, вона проживала в м. Охтирка разом з [PERSON] . Після того, як у [PERSON] з`явилися свої діти, [PERSON] ставився до них, як до власних рідних онуків. В 2021 році [PERSON] заповів належний йому будинок по [ADDRESS] [PERSON] . Після того, як [PERSON] був призваний на військову службу по мобілізації свідок також допомагала і йому, зокрема, грошовими коштами. [INFO] [PERSON] загинув, його похованням займалася [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є головою квартального комітету «Ювілейний», суду пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] . У 2005 році до будинку батьків [PERSON] переїхала заявниця з дочкою. [PERSON] та [PERSON] проживала разом без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, разом виховували доньку [PERSON] , яка називала [PERSON] татом. До 2013 року [PERSON] доглядала матір [PERSON] , поки він працював та забезпечував родину. Похованням [PERSON] займалася донька [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. За приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Положеннями ч. 1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України . У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 за № 5-рп/99 визначено таку обов`язкову ознаку поняття «член сім`ї», як ведення спільного господарства. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сімї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо. Для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі № 369/16486/18. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці. Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що заявниця [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як чоловік та дружини без реєстрації шлюбу з 22.11.2006 по день його смерті. Вказана обставина підтверджується дослідженими у ході розгляду справи доказами та показами свідків, згідно яких [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля, разом виховували доньку заявниці. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, і в своїй сукупності підтверджують факт проживання заявниці та [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за вказаний у заяві період. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав на отримання грошової допомоги після смерті чоловіка. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні вимог за заявою.

Outcome: approved