Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

01.05.2024 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , визначивши наступні тимчасові обмеження його прав, з покладанням обов`язків, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] , [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 50 м. до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми та своїм співмешканцем [PERSON] . [PERSON] зловживає спиртними напоями. Перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння він вчиняє відносно заявниці та дітей домашнє насильство психологічного характеру, що виражається у висловлюванні на їх адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, неодноразово виганяв з будинку. Своїми діями [PERSON] завдає шкоди психічному здоров?ю заявниці та її дітей. [PERSON] неодноразово зверталась з заявами на протиправні дії [PERSON] до відділу поліції, декілька разів викликала працівників поліції, які фіксували вказані обставини. За вчинення домашнього насильства [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: 28.02.2023; за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП: 24.03.202, 10.10.2023, 15.03.2024. Таким чином, заявник [PERSON] вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Незважаючи на те, що [PERSON] неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, він все рівно не залишає заявницю у спокої, виражається на її адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, що негативно впливає на стан її здоров?я та працездатність. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявниці та її дітей, заявниця і звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 01.05.2024 дану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 01.05.2024 о 14 год. 30 хв., про що належним чином повідомлено учасників справи. В судове засідання заявниця [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки у зв`язку із роботою вона не має змоги з`явитися до суду, заяву про видачу обмежувального припису підтримала у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник [PERSON] , адвокат Андрієвський О.А., подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Подану заяву підтримує, просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] . Заінтересована особа, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не подавав. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового розгляду не здійснюється. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають спільно за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] систематично притягувався до адміністративної відповідальності за фактами домашнього насильства відносно [PERSON] , що виражалось у висловлюванні в її сторону словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, шарпанні за одяг, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю [PERSON] . Зазначене підтверджується постановами Славутського міськрайонного суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності: від 15.03.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від 10.10.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від 24.03.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як налогошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону, домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.\~26 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи суд приходить до висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 6 місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved