Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У березні 2024 року позивач АТ "Універсал Банк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 53136,88 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що monobank (монобанк) - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням URL:https://www.monobank.ua/terms. [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 25.12.2020 підписала анкету - заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети - заяви визначено, що анкета - заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 45000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору, в результаті чого станом на 07.11.2023 має заборгованість у розмірі 53136,88 грн. - тіло кредита та продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань чим порушує законні права та інтереси позивача. Ухвалою суду від 14.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 08.04.2024 до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає що нею систематично вносились платежі задля погашення заборгованості, але сума тіла кредиту залишилась такою ж. Заявлена позивачем сума заборгованості не ґрунтується на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягає задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, а тому позов не може бути задоволений. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог до неї. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ородери, розписки, чеки та ін.), які є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, а тому немає підстав вважати, що розмір її заборгованості перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Позивачем не доведено, що під час підписання заяви вона була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг. Позивачем не надано доказів того, що відповідна картка передбачена умовами Заяви, була їй видана, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку, відкриття на її ім"я рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості. Додана до матеріалів справи довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки не містить відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення з нею та прикладами використання кредитних коштів на кредитці. Роздруківку із сайту позивача вважає неналежним доказом, оскільки він повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. З урахуванням викладеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, провадження в справі закрити. 17.04.2024 до суду від представника позивача надійшло письмове пояснення по справі, в якому зазначає, що відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву підтвердила факт укладення між нею та банком договору про надання банківських послуг від 25.12.2020 та сплату коштів за користування кредитним лімітом, однак на підтвердження не надала жодних доказів. З виписки про рух коштів по картці від 04.04.2024 вбачається, що заборгованість боржниці становить 53 136,88 грн. і після 07.11.2023 відповідачка не здійснювала жодних погашень. Всі платежі які здійснювались до 07.11.2023 банком враховані. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила укладення договору про надання банківських послуг та погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, обчисленням вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту. 25.12.2020 відповідачка звернулася до позиваача із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Платіжна картка передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, що відповідачка і зробила. Розрахунок заборгованості, який було надано суду позивачем є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Додатково на підтвердження наявності рахунку та руху коштів по ньому є виписка про рух коштів боржниці. Також, вся інформація щодо процентної ставки встановленої кредитним договором для споживача міститься у ч.4 паспорта споживчого кредиту, який є частиною договору про надання банківських послуг. Після підписання заяви відповідачка взяла на себе зобов"язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак, відповідачка не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, просить розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. 25.12.2020 між банком та відповідачкою шляхом підписання анкети-заяви укладено договір про надання банківських послуг "Monobank". Згідно пунктів 2, 3 та прикінцевих положень анкети-заяви сторони узгодили відкриття поточного рахунку в АТ "Універсал Банк" у гривні на ім`я [PERSON] , встановлення кредитного ліміту на суму зазначену в мобільному додатку, пільговий період користування кредитним лімітом до 62 днів, а у разі виходу з пільгового періоду, нарахування процентної ставки на кредит в розмірі 3,1% на місяць, а також отримання другого примірника анкети- заяви, платіжної картки "Monobank" та Тарифів. Положеннями п.1 визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. У п. 6 анкети сторони визначили використання [PERSON] удосконаленого електронного підпису з відповідним відкритим ключем, зазначеним в анкеті, для засвідчення дій у мобільному додатку. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.12.2020, укладеного між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] , остання станом на 07.11.2023 має заборгованість за тілом кредита в сумі 53136,88 грн. Також, в розрахунку вбачається збільшення заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (колонка 3 розрахунку) за рахунок сплачених (стягнутих) відсотків (колонка 10 розрахунку). У той же саме час, у колонці 9 розрахунку "Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом" стоять значення "0". Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 30.01.2024, 25.12.2020 [PERSON] в АТ "Універсал Банк" відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку становить 45 000 грн. Згідно Тарифів банку, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Як вбачається з виписки про рух коштів по картці від 04.04.2024 клієнта [PERSON] , відповідачка встановлювала кредитний ліміт в розмірі 10000 грн., який в подальшому збільшила до 45000 грн., користувалася наданою їй кредитною карткою, знімала кошти, проводила розрахунки, перераховувала кошти на інші рахунки, періодично здійснювала внесення коштів на картку, в тому числі з інших своїх банківських карток, поповнювала рахунок свого мобільного телефону. У виписці також зазначається, що банк щомісячно списував нараховані відсотки за користування відповідачкою кредитом з кредитного ліміту встановленого [PERSON] на банківській картці, після чого величина заборгованості за тілом кредита збільшується на суму списаних відсотків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Наданими позивачем\~доказами підтверджено\~те,\~що25.12.2020 підписавши анкету-заяву між банком та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг "Monobank", а також кредитний договір. Умовами анкети визначалося, що встановлення суми кредитного ліміту та ознайомлення відповідачки з умовами,\~тарифами,\~таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та паспортом\~споживчого кредитудоговору про надання банківських послуг здійснюється в електронній формі в мобільному додатку "Мonobank" з підтвердженням своїх дій накладенням електронного підпису з відкритим ключем. Також, в анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] в мобільному додатку ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, погодилась з ними і зобов"язалась неухильно дотримуватися. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Крім того, відповідно до Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України, затверджене постановою Правління НБУ від 14 серпня 2017 року № 78, всім банкам надана можливість використання електронного підпису для застосування безпаперових технологій при наданні банківських послуг та визначено, що суб`єкти електронної взаємодії - Національний банк України, банки України, комерційні агенти банків, клієнти та контрагенти банків України (п. 5 розділу 1). Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, який стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, що укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З наданих позивачем умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, які містять тарифи, таблицю обчислення вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту, не вбачається, що з такими умовами була ознайомлена відповідачка, оскільки будь-яких доказів на підтвердження підписання [PERSON] електронним цифровим підписом умов, до суду не надано. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг у вигляді анкети - заяви, не містить розміру кредитного ліміту і строку його повернення (користування ним), можливості стягнення банком сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту. В анкеті лише узгоджено пільговий період користування кредитними коштами до 62 дні та при виході за його межі, нарахування відсотків в розмірі 3,1% на місяць. Однак, незважаючи на узгоджені між сторонами умови нарахування відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3,1% на місять, у розрахунку вказана поточна процентна ставка у розмірі 37,2%, що суперечить умовам узгодженим з відповідачкою. Крім того, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що банком відсотки за користування кредитом відповідачці не нараховувались, оскільки у відповідній колонці розрахунку "Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом" стоять нулі. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді можливість стягнення відсотків за рахунок тіла кредиту, оскільки такі умови в анкеті-заяві відсутні, а самі відсотки банком позивачці не нараховувались. У той же час АТ "Універсал Банк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачці було відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, якими [PERSON] активно користувалася. Відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, отримані та використані кошти у добровільному порядку банку не повернула, а тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту є правомірними та підлягають частковому задоволенню. У наданому банком розрахунку та виписці вбачається, що заборгованість по тілу кредиту окрім безпосередньо витрачених відповідачкою сум позики, формувалася також шляхом погашення за рахунок кредитних коштів щомісячних відсотків, що призводило до збільшення у наступному періоді заборгованості по тілу кредиту на таку суму відсотків і відповідно збільшувало базу нарахування самих відсотків у подальшому. З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до тіла кредиту відсотки в розмірі 18 459,48 грн. погашені за рахунок кредита, які сформовані за період з 25.12.2020 по 07.11.2023, оскільки позивачем у суді не доведено належними та допустимими доказами, що між позивачем та відповідачкою досягнуто таких умов при підписанні анкети-заяви. Крім того, згідно розрахунку відсотки за користування кредитом банком відповідачці взагалі не нараховувались. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, позов в частині стягнення на користь позивача з відповідачки заборгованості за тілом кредита підлягає задоволенню частково в розмірі 34 677,40 грн., яка розраховується: 53136,88 грн. (заборгованість за тілом кредиту) - 18 459,48 грн. (відсотки погашені за рахунок кредита) = 34 677,40 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки [PERSON] не виконала умови договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в розмірі 34 677,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (34677,40/53136,88)х3028 = 1 976 грн.09 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial