Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») 05 листопада 2021 року уклали кредитний договір №\~2545870, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 6\~000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користуванням кредитом 1,99 % в день. Кредитор за умовами договору свої зобов`язання виконав, перерахувавши позичальнику обумовлену в договорі суму кредиту за реквізитами платіжної картки відповідача № [NUMBER] . 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників в додатку до договору факторингу, в т.ч. і до [PERSON] . Окрім цього, відповідачка [PERSON] 22 грудня 2021 року уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм» кредитний договір №\~18335-12/2021 за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 2\~000 грн., строком на 24 днів, тобто до 14.01.2022 року, зі сплатою 182,5% процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 0,50 % на добу. За Договором факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ ФК «ЄАПБ», до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами, що існують на дату відступлення права вимоги, в зокрема і до відповідачки [PERSON] . Оскільки, [PERSON] на порушення умов вищевказаних договорів, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих кредитів та сплатити відсотків не виконує, за нею утворилася заборгованість на загальну суму 21\~155, 40 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором №\~2545870 в розмірі 16\~865,40 грн. та заборгованості за кредитним договором №\~18335-12/2021 в розмірі 4\~290 грн., яку позивач, як правонаступник первісних кредиторів, просив стягнути з неї, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2024 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи просив провести його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] будучі належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~2545870 у відповідності до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 6\~000 грн., строком на 30 днів. Стандартна процента ставка становить 1,99 % в день (п.1.4.1. Кредитного договору). Знаджена процента ставка становить 0,01 % в день (п.1.4.2. Кредитного договору). Орієнтована вартість\~кредиту на\~дату укладання\~Договору складає\~за стандартною\~ставкою 9\~582\~грн.,\~а за\~зниженою ставкою\~6\~018\~грн.\~(п.1.6.\~Кредитного договору) Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. У відповідності до п.п.1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до п.п.2.1. Кредитного договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта. (а.с.8-14). Згідно паспорту зазначеного споживчого кредиту вбачається, що стандартна процентна ставка складає 726,35 % річних (або 1,99 в день), а знижена процентна ставка складає 3,65 % річних (або 0,01% в день) (а.с.15). 19 липня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ ФК «ЄАПБ» договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна», тобто позивач набув права грошової вимоги до позичальників, зокрема до відповідачки [PERSON] (а.с.22-24). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2545870 від 05.11.2021 року в сумі 16\~865,40 грн. з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10\~865,40 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.26). Окрім цього, 22 грудня 2021 року [PERSON] уклала з товариством з ТОВ «ФК «Інвеструм» кредитний договір № 18335-12/2021 за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 2\~000 грн., строком на 24 днів, тобто до 14.01.2022 року, зі сплатою 182,5% процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 0,50 % на добу (п. 1.4. договору). Договір був підписаний електронним підписом відповідачки одноразовим ідентифікатором W6059, що також підтверджується копією договору, додатком № 1 до договору - графік платежів та паспортом кредиту (а.с.35). 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого та згідно витягу з Реєстру боржників від 21.09.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] на за загальну суму 4290 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2000 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 2290 грн. (а.с.33-41). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відтак, матеріалами цивільної справи встановлено, що відповідачка [PERSON] 05.11.2021 року та 22.12.2021 року уклала із ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідно, Кредитні договори в електронній формі, відповідно до умов яких відповідачці було надано кредити у розмірі 6000 грн. та 2000 грн. Втім, відповідачка умови кредитних договорів не виконала, а саме не здійснила погашення кредиту та відсотків за їх використання, в результаті чого, за нею, перед ТОВ «Лінеура Україна» рахується заборгованість на загальну суму 16\~865,40 грн., а перед ТОВ «ФК «Інвеструм» відповідачка має заборгованість на суму 4290 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», як правонаступника ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Інвеструм», перейшло право вимоги за кредитними договорами за №\~2545870 від 05.11.2021 року та за №\~18335-12/2021 від 22.12.2021 року укладені між первісними кредиторами та відповідачкою [PERSON] . Відтак, ураховуючи що позичальник відповідачка, отримала та використала кредитні кошти та в обумовлені договорами строки добровільно їх не повернула, з огляду на положення ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд знаходить вимогу позивача як правонаступників ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Інвеструм» про стягнення з відповідачки заборгованості на загальну суму 21\~155,40 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором № 2545870 в розмірі 16\~865 40 грн. та заборгованості за кредитним договором № 18335-12/2021 в розмірі 4\~290 грн. обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На день розгляду справи з боку відповідачки не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині погашення заборгованості по кредитним договорам, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved