Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Розглядуваним позовом заявник просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Працівник відповідача, [PERSON] , визнаний винним у виникненні дорожньо-транспортної пригоди унаслідок якої автомобіль належний позивачеві зазнав пошкоджень і потребує ремонту. За таких обставин, позивач просить вимоги задовольнити і стягнути з відповідача шкоду спричинену його працівником у вигляді відновлювального ремонту автомобіля і додаткові, пов`язані із цим, витрати. Вимоги не заявлено до страховика, оскільки транспортний засіб, керований третьою особою, не був застрахований у встановленому законом порядку, а МТСБУ відмовило здійснити страхову виплату. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач направленим відзивом заперечував задоволення позову, оскільки не погоджується із проведеними позивачем дослідженнями, щодо визначення вартості спричиненого збитку. Відповідач не ініціював перед судом проведення експертизи з метою встановлення обсягу спричиненої шкоди. Витрати на правничу допомогу представник відповідача просив зменшити через їх завищені обсяги. Міністерство оборони України також заперечувало заявлені вимоги, оскільки така шкода має бути сплачена страховиком позивача за договором обов`язкового страхування. Дослідив матеріали надані сторонами, судом установлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків і при зверненні до суду сплатив судовий збір. 9 грудня 2022 року о 16 годині 25 хвилин, [PERSON] , керуючи військовою технікою "БМП 11К" заводський номер [NUMBER] , на 10 км автодороги "Виступовичи Могилів Подільський", що поблизу с. Сінгури Житомирського району Житомирської області, порушив правила дорожнього руху внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки "МЕРСЕДЕС БЕНС 814Д" реєстраційний номер " [NUMBER] " і транспортний засіб позивача, зокрема зазнав механічних пошкоджень. 15 березня 2023 року судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення дій передбачених ст. 124 КУпАП. Разом з тим, [PERSON] визнано винним у вчиненні згадуваного правопорушення. Автомобіль марки "МЕРСЕДЕС БЕНС 814Д" реєстраційний номер " [NUMBER] " належить позивачеві. МТСБУ відмовило позивачеві у здійснені страхової виплати через пошкодження автомобіля у зазначеній пригоді. Повідомлення МТСБУ містить інформацію про наявність страхового полісу автомобіля належного позивачеві і відсутність страховки на засіб належний відповідачеві. 2 лютого 2023 року складено висновок № 13, яким зазначено наступне. Ринкова вартість автомобіля марки "МЕРСЕДЕС БЕНС 814Д" реєстраційний номер " [NUMBER] " становить 387 180 гривень; його відновлювальний ремонт з урахуванням фізичного зносу становить 341 995,51 гривень, а вартість матеріального збитку 387 180 гривень. За проведення дослідження позивач сплатив 10 тисяч гривень. Евакуація автомобіля марки "МЕРСЕДЕС БЕНС 814Д" реєстраційний номер " [NUMBER] " з місця пригоди до м. Вишневе становила 21 тисячу гривень. 3 серпня 2023 року відповідач повідомив позивача про наступне. Станом на 9 грудня 2023 року [PERSON] перебував у трудових відносинах із ДБ "ЖИТОМИРСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" на посаді водія автотранспортних засобів і бойових спеціальних машин. ДБ "ЖИТОМИРСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" на дату надання інформації здійснює ремонт і модернізацію військової техніки, яка передається на підставі договорів укладених із замовником Міністерством оборони України. Таким правочинам присвоєно гриф таємно. 26 березня 2024 року у справі проведено експертизу № 46, висновками якої зазначено наступне. Ринкова вартість автомобіля марки "МЕРСЕДЕС БЕНС 814Д" реєстраційний номер " [NUMBER] " станом на 9 грудня 2022 року складала 387 180 гривень, а на дату оцінки становить 65 550 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ст. 1172 ЦК України). Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. ст. 30.1; 30.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Приймаючи рішення у даній справі суд вирішує застосувати наступні положення цивільного процесуального законодавства України. Розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини й усталену судову практику у даній галузі\~ (номера рішень в реєстрі 74838890, 108414692), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд погоджується з доводами позивача про те, що шкода спричинена військовою технікою "БМП 11К" заводський номер [NUMBER] , має бути відшкодована відповідачем, як належним та законним користувачем, якому даний засіб був переданий на підставі укладених правочинів і перебував, станом на момент виникнення пригоди, у оперативному управлінні. Щонайменше такі відомості про законне користування військовою технікою не спростовувались ані відповідачем, ані Міністерством оборони України. На час виникнення дорожньо-транспортної пригоди керував бойовою машиною працівник відповідача на законних підставах. Наявність таких обставин у сукупності із вимогами матеріального закону зазначеними у даному рішенні дають достатні підстави для висновку про належність відповідача і наявність підстав для стягнення шкоди саме із зазначеної особи. Разом з тим, заявлені вимоги у повному обсязі задоволеними бути не можуть. Так, позивачем заявлено до відповідача вимоги про відшкодування шкоди у загальному розмірі 418 180 гривень з яких 387 180 гривень вартість відновлювального ремонту автомобіля 21 тисяча гривень витрати на його транспортування до місця стоянки, 10 тисяч гривень витрати на послуги експерта (387 180+21 000 + 10 000=418 180). Однак, обсяг вимог, виходячи з вартості відновлювального ремонту, не може бути задоволений у повному обсязі. Так, відповідно до законодавства та усталеної і наразі актуальної судової практики у даних правовідносинах, у разі знищення транспортного засобу його власникові відшкодовується різниця вартостей автомобіля до та після пригоди. Судом установлено і не спростовувалось сторонами, що вартість автомобіля до та після пригоди, відповідно становить 387 180 та 65 550 гривень. Отже, за пошкодження автомобіля належного позивачеві відповідачем має бути сплачено коштів на суму 321 630 гривень (387 180 65 550 = 321 630). Питання доцільності ремонту пошкодженого автомобіля сторонами також не оскаржувалось. Судом установлено, що відновлювальний ремонт є економічно не доцільним через обсяг робіт необхідних для його проведення. Посилання позивача на ту обставину, що після відшкодування заявлених витрат на відновлювальний ремонт винуватець зможе забрати пошкоджений транспортний засіб не відповідають вимогам чинного законодавства (дана норма припинила існування). Суд відкидає як безпідставні доводи Міністерства оборони України про необхідність відшкодування шкоди страховиком позивача за договором обов`язкового страхування, оскільки такого порядку не передбачено законом. Таким чином, вимоги позивача слід задовольнити часткового на загальну суму 342 630 гривень, що складаються з наступного : за пошкодження автомобіля 321 630 та 21 000 гривень витрат на евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи питання судових витрат суд зазначає наступне. Процесуальним законом дане питання врегульовано наступним чином. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, серед іншого, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України). Судом встановлено, що представником позивача дотримані вимоги процесуального закону, щодо порядку, обсягу та строків подання заяви про стягнення судових витрат. Судові витрати позивача заявлені перед судом складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 4 181,80 гривень, витрат на правничу допомогу у розмірі 44 тисячі гривень та витрат на залучення експерта у розмірі 14 000 гривень (10 000 + 4 000). Судовий збір має бути компенсований пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 3 426, 30 гривень. Стосовно витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заявлені представником позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи та направлені на оплату послуг наданої правничої допомоги в розмірі 44 тисячі гривень не у повній мірі є співмірними із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, значенням справи для сторони. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України та наявність клопотання відповідача про зменшення таких витрат, суд вважає обґрунтованою сумою для компенсації даної частини судових витрат буде сума у 15 тисяч гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial