Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить повернути їй на виховання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Припинити стягнення з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які стягуються за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2022 року по справі №308/18059/21, Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є мвтір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] . Вказує, що після смерті чоловіка, внаслідок нестачі батьківської уваги, її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] інколи не слухали мене, вважаючи, що я не можу замінити їм саме батьківський авторитет, що призводило до застосування мною непедагогічних методів виховання, що безумовно було моєю помилкою. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2022 року по справі № 308/18059/21, задоволено позов органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про відібрання дітей від батьків дітей без позбавлення їх батьківських прав, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері гр. [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та передано дітей органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, стягнуто з неї, [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 30.12.2021 до досягнення ними повноліття. Зокрема, підставою для винесення вказаного судового рішення, було те що до дітей мною застосовувалося фізичне насильство, що на думку суду свідчило про те, що мати дітей систематично злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов?язків та не займається належним чином здоров?ям, фізичним та духовним розвитком дітей, наслідком чого було небажання дітей повертатись додому. В подальшому, дітей тимчасово було влаштовано до Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради. Зазначає, що періодично телефонує дівчаткам, відвідує їх, спілкуєсь з вихователями групи, цікавиться про успішність дівчат та їх станом здоров?я, надсилає донькам посилки з речами та солодощами. Також декілька разів у закладі провідував дітей їх брат [PERSON] . Вказано, що зі слів [PERSON] та [PERSON] , вони бажають повернутися в сім?ю матері і проживати разом у сім?ї зі своїми братами та сестрами. з захопленням розповідають про той час, коли були поруч з мамою у сім?ї. Згідно відповіді Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради адміністрація закладу не заперечує та вважає доцільним повернення дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання матері [PERSON] та спільне їх проживання у сім?ї. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, 31 серпня 2022 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] відрахований зі складу вихованців дитячого будинку, як випускник та зарахований до 1 курсу ДНЗ "Ужгородського центру професійно-технічної освіти". Відповідно до заяви-згоди від 01.02.2024 [PERSON] бажає повернутися для спільного проживання до своєї матері, [PERSON] . Згідно характеристики ОСББ "Декабристів 53" від 01.02.2024 р., [PERSON] , [INFO] , мешканка м. Ужгород, Закарпатської область, проживає за адресою: [ADDRESS] , є мамою вісьмох дітей. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило, в побуті доброзичлива, чуйна, займається вихованням дітей, в конфліктних ситуаціях із сусідами не помічена. Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров?я та медицини залежностей" від 07.02.2024 року [PERSON] не зверталася до вказаного центру по медичну допомогу. Зазначено, що сім?я є середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і вона несе відповідальність за створення належних умов для цього. На підставі викладеного вважає, що на даний час зникли обставини, які були підставою для відібрання у неї дітей, її доньки [PERSON] та [PERSON] та її син [PERSON] прагнуть жити в родині з нею. Вона готова виховувати їх та піклуватися про них, виконувати свої материнські обов?язки належним чином, тобто бажає приймати участь у їх житті. Також, вказує що з неї за рішенням Угородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2022 у справі №308/18059/21 були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відібранням їх від матері у розмірі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 30.12.2021 до досягнення ними повноліття. Вважає, що у разі якщо суд дійде висновків про необхідність повернення їй дітей на виховання, як їх матері, законні підстави для примусового стягнення з неї аліментів відпадають. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників справи. Крім того, постановлено зобов`язати Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на виконання вимог ч.5 ст.19 СК України надати суду висновок щодо доцільності повернення неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] матері [PERSON] , [INFO] . До суду 11.03.2024 від Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради поступив висновок №180/17/01-12 від 08.03.2024, який додано до матеріалів справи. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, пояснила що на даний час зникли обставини, які були підставою для відібрання у неї дітей, її доньки [PERSON] та [PERSON] та її син [PERSON] прагнуть жити в родині з нею. Зазначила, що відносилась до дітей не педагогічно, але змінилася та готова виховувати дітей і піклуватися про них, виконувати свої материнські обов?язки належним чином, бажає приймати участь у житті дітей. Також вказала, що спілкувалася з дітьми, передавала для них посилки з речима та солодощами. Просила суд взяти до уваги подані докази та задовольнити позов. Представник позивача в повному обзязі підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив врахувати що [PERSON] сама виховувала дітей, оскільки їх батько помер. З часу відібрання у неї дітей змінилася, позивач усвідомила що застосовувала неприпустимі заходи виховання дітей, бажає щоб діти виховувались в сім`ї і збереглись звязки між сестрами і братами. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, та третої особи Служба у справах дітей Ужгородської міської ради в судовому засіданні - [PERSON] в судовому засіданні возовні вимоги підтримав, зазначив що після відібрання дітей позивач відразу з`явилася в орган опіки та заявила що зробить усе щоб повернути дітей. Вказує, що з часу ухвалення рішення суду про відібрання дітей відпали обставини, які слугували підставою для відібрання дітей. Позивач постійно спілкувалася з своїми дітьми, цікавилася їх навчанням, здоров`ям, крім того діти бажають повернутися проживати разом з матір`ю. Підтримує поданий висновок та просить позов задовольнити. Третя особа Чинадіївський дошкільний навчальний заклад (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради в судове засідання 07.05.2024 свого повноважного представника не направила, при цьому 19.03.2024 до суду надійшла заява за підписом директора [PERSON] , в якій просить про розгляд справи без участі представника дитячого будинку, вказано що позовні вимоги підтримує. Заслухавши думку сторін, враховуючи подану заяву та вимоги ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника Чинадіївський дошкільний навчальний заклад (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (повторне) серія [NUMBER] від 05.07.2022 року, серія [NUMBER] від 05.07.2022 та серія [NUMBER] від 31.05.2012. Батько дітей [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , видане 16.06.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №725. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2022 року (справа № 308/18059/21), задоволено позов органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про відібрання дітей від батьків дітей без позбавлення їх батьківських прав, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері гр. [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та передано дітей органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 30.12.2021 до досягнення ними повноліття. Підставою для винесення вказаного судового рішення, було те, що до дітей [PERSON] застосовувалося фізичне насильство, що на думку суду свідчило про те, що мати дітей систематично злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов?язків та не займається належним чином здоров?ям, фізичним та духовним розвитком дітей, наслідком чого було небажання дітей повертатись додому. Зазначено, що нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо виховання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , становить загрозу для благополуччя останніх, а тому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дітей та свідоме нехтування своїми обов`язками, що підтверджується наданими суду доказами: постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про притягнення матері до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, актами проведення оцінки рівня безпеки дитини. Згідно відповіді Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради від 29.01.2024 №60-05, неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в закладі на повному державному утриманні (навчанні та вихованні) з 04 липня 2022 року, як діти, позбавленні батьківського піклування. За час перебування дітей в закладі їх один раз відвідувала мати, яка повідомила, що знаходиться за кордоном Громадянка [PERSON] періодично телефонує дітям, спілкується з вихователями групи у яких цікавиться про успішність дівчат та їх станом здоров`я. Мати дітей [PERSON] періодично надсилає донькам посилки з речами та солодощами. Зі слів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , вони бажають повернутися в сім?ю матері і проживати разом у сім?ї зі своїми братами та сестрами. Із захопленням розповідають про той час, коли були поруч з мамою у сім?ї. Адміністрація закладу не заперечує та вважає доцільним повернення дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання матері [PERSON] та спільне їх проживання в сім`ї. Згідно психолого-педагогічній характеристики [PERSON] у 2023-2024 н.р. навчається в 8 класі Чинадіївської гімназії. У навчальній діяльності показує середній рівень навчальних досягнень. До оцінювання навчальної діяльності ставиться спокійно. До уроків готується систематично. За час перебування в закладі дівчина зарекомендувала себе, як комунікативна, кмітлива, активна, товариська, спостережлива та намагається довести розпочату справу до логічного завершення. На все має свою думку, яку може наполегливо відстоювати. Займається у різних гуртках. Приділяє увагу своєму зовнішньому вигляду. Емілія вимоглива до себе. В дитячому колективі має друзів серед однолітків, як у школі, так і в будинку, з якими полюбляє проводити час та відпочивати. Позитивно ставиться до сім?ї та родини. Відповідно психолого-педагогічній характеристики [PERSON] у 2023-2024 н.р. навчається в 9 класі Чинадіївської гімназії. Загальний і фізичний розвиток відповідає віку. У навчальній діяльності показує середній рівень навчальних досягнень. До уроків готується самостійно та систематично. За час перебування в закладі дівчина зарекомендувала себе, як працьовита, кмітлива, справедлива, товариська, активна, має почуття власної гідності, ініціативна, прагне до поставленої мети. Активно реагує на комунікативні звернення оточуючих, може наполегливо відстоювати власну точку зору. Допомагає дорослим та дітям, намагається довести розпочату справу до логічного завершення. Займається у різних гуртках. Між однолітками прагне бути лідером, бере участь у громадському житті. Приділяє увагу своєму зовнішньому вигляду. Має багато друзів як у школі, так і в дитячому будинку. З сестрою Емілією є близькою та відчуває відповідальність за неї, у всьому намагається допомогти. Позитивно ставиться до сім?ї та родини. Відповідно до Витягу з рішення виконкому Ужгородської міської ради №212 від 08.06.2022 року "Про надання статусу" [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, як дитині, яка відібрана у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2022 року справа № 308/18059/21, яке набуло законної сили 25.05.2022 року, а батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно довідки №182 від 13.12.2021 р. [PERSON] навчався в 9Г класі Ужгородської загальноосвітньої школи I-III ст. №8 Ужгородської міської ради Закарпатської області. Листом від 06.09.2022р. №555-05 адміністрації Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради підтверджується, що 31 серпня 2022 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на первинному обліку у служої у справах дітей Ужгородської міської ради, відрахований зі складу вихованців дитячого будинку, як випускник та зарахований до 1 курсу ДНЗ "Ужгородського центру професійно-технічної освіти", яке знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Сергія Мартина, 3. Відповідно характеристики ДНЗ "Ужгородського центру професійно-технічної освіти" від 01.02.2024 № 70, [PERSON] , [INFO] , навчається у ДНЗ "Ужгородського центру професійно-технічної освіти" з 01 вересня 2022 року за професією "Маляр, штукатур, лицювальник-плиточник". За період навчання зарекомендував себе як здобувач освіти з середнім рівнем знань. Енергійний, має лідерські якості, завжди висловлюе власну думку. Серед одногрупників є багато друзів. Фізично розвинений добре. Заявою-згодою від 01.02.2024 [PERSON] висловив бажання повернутися для спільного проживання до своєї матері, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики ОСББ "Декабристів 53" від 01.02.2024 р., [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , є мамою вісьмох дітей. За період проживання скарг від сусідів на мене не надходило, в побуті доброзичлива, чуйна, займаюся вихованням дітей, в конфліктних ситуаціях із сусідами не помічена. Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров?я та медицини залежностей" від 07.02.2024 року №12/а, [PERSON] , [INFO] не зверталася до вказаного центру по медичну допомогу. Також до матеріалів справи подано висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №180/17/01-12 від 08.03.2024р. про доцільність повернення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] їх матері [PERSON] , [INFO] . Також, роз`яснено гр. [PERSON] , що в разі невиконання нею батьківських обов`язків, на підставі ст. 164 Сімейного кодексу України вона може бути позбавлена батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосоване законодавство, позиція суду та оцінка доводів За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Під час оцінки доводів позовної заяви суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими нормами права. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Також у справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали. Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини на підставі наведеної статті судам необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків). У протилежному випадку створюватимуться умови для безпідставної передачі дитини її батькам та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушуватиме справедливу рівновагу між інтересами батьків та дітей. Суд виходить з того, що дитина не може бути повернута одному з батьків, коли існує загроза їй або умови проживання з цим з батьків є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання. Як встановлено судом підстави, які стали підставою для ухвалення рішення про відібрання дітей від позивача відповідно до рішення у справі № 308/18059/21, на час розгляду справи відпали. Так, під час розгляду справи судом встановлено, що після ухвалення рішення про відібрання дітей позивач відвідувала дітей в закладі, періодично телефонує дівчаткам, спілкується з вихователями групи, цікавиться про успішність дівчат, їх станом здоров`я, надсилає донькам посилки з речами та солодащами, що підтверджується відповіддю Чинадіївського дошкільного навчального закладу інтернатного типу Закарпатської обласної ради №60-05 від 29.01.2024. Діти бажають повернутися в сім`ю матері і проживати разом у сім`ї зі своїми братами та сестрами. [PERSON] бажає повернутися для спільного проживання до своєї матері [PERSON] , що підтверджується його письмовою заявою-згодою від 01.02.2024р. Згідно характеристики ОСББ «Декабристів 53» від 01.02.2024 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , є мамою вісьмох дітей, за період проживання скарг від сусідів на неї не надходило, в побуті доброзичлива, чуйна, займається вихованням дітей, в конфліктних ситуаціях із сусідами не помічена. Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров?я та медицини залежностей " від 07.02.2024 року №12/а, [PERSON] , [INFO] не зверталася до вказаного центру по медичну допомогу. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Такий висновок №180/17/01-12 від 08.03.2024р. наявний в матеріалах справи і у такому виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради вважає за доцільне повернення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] їх матері [PERSON] , [INFO] . Також, суд приймає до уваги позицію сторони відповідача про визнання позову. Враховуючи наведене, зважаючи на зміни у поведінці [PERSON] , її бажання повернути дітей та виховувати їх у родині разом з їх братами та сестрами, усвідомлення своїх попередніх неправомірних дій по відношенню до дітей, відсутністю безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей, діючи виключно в інтересах неповнолітніх дітей, та враховуючи їх бажання, суд констатує, що наявні підстави для повернення [PERSON] її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки на переконання суду вона може виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до них. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Вирішуючи питання про повернення дітей, суд вважає за необхідне також вирішити питання про припинення стягнення з позивачки аліментів на утримання дітей, оскільки підстави для їх стягнення відпали. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved