Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.\~В обґрунтування якого зазначає, що 22 вересня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Білокамінській сільській раді Золочівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 22.09.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 09. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні з 2012 року, а саме з часу як вони з відповідачем стали проживати окремо. Спочатку сімейне життя складалося добре, але з 2012 року у них з відповідачем стали діаметрально різні погляди на шлюб, сімою, тому стали проживати окремо. Не розуміння один одного, втрата почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого між ними виникали часті сварки. Крім того, під час перебування у шлюбі, позивачка стала інвалідом II групи, відповідач перестав цікавитися її життям та потребами, не допомагав матеріально як дружині так і дочці. 3 огляду на викладені обставини зазначає, що вони з відповідачем не проживають разом та не підтримують шлюбні відносини з 2012 року. На даний момент між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім?ї, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, оскільки їй, як інваліду ІІ групи, протипоказані будь-які потрясіння чи стреси, позовні вимоги підтримує. Відповідач також в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 22.09.2005, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Білокамінською сільською радою Золочівського району Львівської області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ серії [NUMBER] , виданим 04.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.01.2006 року Білокамінською сільською радою Золочівського району Львівської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками. Згідно з ч.1\~ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст.\~104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно дост. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved