Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

29 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») через свого представника Мінакова А.А. звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 серпня 2021 року №2037181320 в сумі 21730,76 грн., за картковим рахунком [NUMBER] відкритим в межах договору №2037181320 в розмірі 17048,26 грн. та за кредитним договором № 34426-04/2023 в розмірі 14900 грн., всього на суму 53679,02 грн. У позовній заяві представник позивача вказує на те, що між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №2037181320. В межах вказаного кредитного договору [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Також 21.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №34426-04/2023. 28 червня 2023 року між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладений Договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2037181320 а також відповідним картковим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 21730,76 грн. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 17048,26 грн. 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Старт Файненс Груп» було укладено договір факторингу №3072023. Згідно з умовами вказаного договору ТОВ«Фінансова компанія«Інвеструм» передає(відступає) ТОВ «Старт Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Старт Файненс Груп» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія«Інвеструм» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. 27.10.2023 року між ТОВ «Старт Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023 Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «Старт Файненс Груп» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів"приймає належні ТОВ «Старт Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27102023від 27.10.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 14900,00 грн. Зазначив, що відповідач свої зобов`язання за вищевказаними договорами не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у розмірі 53679,02 грн. Ухвалою судді від 01 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, в заяві до суду просив розглянути справу за його відсутності на підставі письмових доказів, долучених до позовної заяви. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні сторони не надавали. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Встановлено, що 13 серпня 2021 року[PERSON] подав до АТ «ОТП Банк» Анкету-заяву на отримання споживчого кредиту в розмірі 30478,70 грн, строк кредиту 15 місяців. 13 серпня 2021 року між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було підписано кредитний договір №2037181320, відповідно до умов якого [PERSON] наданий кредит в розмірі 30478,70 грн на споживчі цілі. Загальний розмір кредиту складає 30478,70 грн. Дата остаточного повернення кредиту - 13 листопада 2022 року. Строк, на який надається кредит - визначено графіком платежів. Річна база нарахування процентів - для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році. Комісія за управління кредитом - щомісячно у розмірі 3% від суми кредиту (п.1 Договору). Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних (п.1.2 Договору). Повернення кредиту та сплата відсотків відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п.1.3 Договору). Відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту, що стверджується його підписом у Паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживичй кредит). Відповідно до додатку №1 до Паспорту споживчого кредиту від 13 серпня 2021 року сторонами погоджено Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. В межах вказаного кредитного договору [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , а саме банк встановлює до картки кредитну лінію (безготівковий кредит) в національній валюті на споживчі цілі. Розмір фіксованої процентної ставки становить 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Строк дії кредитної лінії 12 календарних місяців з правом продовження (п.3 Договору). АТ "ОТП БАНК" виконало свої кредитні зобов`язання за Кредитним договором № 2037181320 від 13.08.2021 року. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. 28.06.2023 між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладений Договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2037181320. Згідно з витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №028/06/23 від 28.06.2023 р заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №2037181320 на час укладення Договору факторингу складає 21730,76 грн з яких: 21730,76 грн - загальна сума боргу по тілу, 2,61 грн - загальна сума боргу по відсотках та 2657,44 грн - загальна сума боргу по комісії. Згідно з витягом з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №028/06/23 від 28.06.2023 р заборгованість відповідача [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] за Кредитним договором №2037181320 на час укладення Договору факторингу складає 17048,26 грн з яких: 10300 грн - загальна сума боргу по тілу, 6748,26 грн - загальна сума боргу по відсотках. Наявність зазначеної заборгованості відповідачем не спростовано, відзив не подано. Однак, щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії на підставі договору №2037181320 від 12.08.2021 року, суд приходить до наступного. Між відповідачем та АТ "ОТП БАНК" укладений Кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит та встановив комісію за управління кредитом. Згідно з частиною першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на час укладення спірних Договорів, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, сплати комісій є нікчемною. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що положення пункту кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування (управління) кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи наведене, те, що умови Кредитного договору щодо обов`язку відповідача сплачувати комісії є нікчемною, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягення з відповідача на користь позивача 3657,44 грн заборгованості за комісією згідно кредитного договору № 2037181320 від 13.08.2021 р задоволенню не підлягають. Також 21 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 34426-04/2023, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 4000,00 грн (п. 1.1 договору) на строк 20 днів до 09 травня 2023 року (п. 1.2 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розрахунку 1 % на добу (п. 1.3 договору). Кредит надано в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.4 договору). Слід зазначити, що договір про надання фінансового кредиту від 21 квітня 2023 року №34426-04/2023 був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем [PERSON] електронним цифровим підписом (одноразовими ідентифікаторами відповідно W8018). У відповідності до графіка платежів (додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту від 21 квітня 2023 року №34426-04/2023) відповідач [PERSON] зобов`язувався здійснити повернення кредиту відповідно до графіка платежів (розрахунків) до 09 травня 2023 року в розмірі 4800,00 грн, з яких: 4000 грн - сума кредиту та 800 грн - сума відсотків за користування кредитом. З договору факторингу №3072023, укладеного 03 липня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Інвеструм» кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм» відступив новому кредитору ТОВ «Стар файненс груп» право вимоги за договорами про надання фінансового кредиту. Вирішуючи питання про наявність доказів переходу прав та обов`язків стягувача за кредитним договором №34426-04/2023 від 21.04.2023 від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідно від ТОВ «Стар Файненс Груп» до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд виходить з наступного. Первісний перехід права вимоги до [PERSON] повинен був здійснений на підставі договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 між ТОВ «ФК`Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп». Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, суду не надано Реєстр боржників до вказаного договору факторингу, на який позивач посилався у позовній заяві, що унеможливлює встановлення факту переходу права вимоги за кредитним договором №34426-04/2023 відносно [PERSON] від ТОВ ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» і відповідно не підтверджує право ТОВ «Стар Файненс Груп» передати право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відтак встановити, коли та на підставі чого у позивача виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №34426-04/2023 від 21.04.2023 року належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представляється можливим. Позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у визначеному законом порядку набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №34426-04/2023 від 21.04.2023 року. Відсутність доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до Фактора за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення заборгованості. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суді від 17.01.2020 № 916/2286/16. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №34426-04/2023 від 21.04.2023 року є безпідставними і задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 13 серпня 2021 року №2037181320 в сумі 18073,32 грн. з яких: 18070,71 грн - загальна сума боргу по тілу кредиту, 2,61 грн. - загальна сума боргу по відсотках, заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] відкритим в межах кредитного договору №2037181320 в сумі 17048,26 грн. з яких: 10300,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6748,26 грн. заборгованість по відсотках. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1981,18 грн, виходячи з обрахунку: (35121,58 грн (розмір задоволеного позову) х 3028,00 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 53679,02 грн (сума пред`явленого позову).

Outcome: partial