Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Процесуальні дії по справі: 03.04.2024 позивач звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором про\~ споживчий кредит № 101387007 від 10.06.2021 у розмірі 93\~729,00 грн, судові витрати у вигляді судового збору в розмірір 3\~028, 00 грн та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17\~000,00 грн. 04.04.2024 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 526655 від 04.04.2024 щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від\~08.04.2024\~суд прийняв\~позовну заяву\~ до\~розгляду та\~відкрив провадження\~у справі.\~Розгляд справи\~постановив \~здійснювати за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~учасників справи.\~ Розгляд\~справи по\~суті призначив\~ на 29.04.2024 року об 11:00 год. \~ \~ \~ \~Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про споживчий кредит № 101387007 від 10.06.2021. Позивач вказує, що внасдідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з поверення кредиту у відповідача станом на 08.03.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 111\~784,20 грн, з яких: 15 608 грн заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 94 176,20 грн, заборгованість з комісії 2000 грн. Вказує, що 30.11. 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 30-11-65, за яким ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №1013870007 від 10.06.2021. У подальшому ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі відступлено право вимоги за договором про споживчий кредит №1013870007 від 10.06.2021, що укладений між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість не погасив. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач посила.чись на принцип розумності, співмірності і пропорційності заявляє до стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 93\~729,00 грн, з яких 15608,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 76121,00 грн, заборгованість з комісії 2000 грн. В судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. \~ \~ \~ \~Позивач повноважного представника у судове засідання не направив. У прохальній частині позову просить розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Відповідач 29.04.2024 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнав частково у частині основного боргу. Відповідно до ч.1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, позицію щодо виниклих спірних правовідносин сторонами висловлено у поданих ними заявах, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12\~ЦПК України\~створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених\~ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 10.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 101387007 шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (а.с.16-19). Згідно анкети-заяви на кредит №101387007 погоджені умови кредитування, а саме замовлена/погоджена сума: 20 000 грн, замовлений/погоджений строк 30 днів, комісія за надання: 10.00 %, ставка процентів 1,25 % за кожен день користування (а.с.11-12). Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000,00 грн. Згідно п. 1.3. договору кредит надається строком на 30 днів з 10.06.2021 (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.07.2021. За п.1.5.11 комісія за надання кредиту 2000.00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Згідно п.\~4.2.\~договору у\~разі прострочення\~позичальником зобов`язань\~зі сплати\~заборгованості згідно\~з умовами\~цього договору,\~кредитодавець починаючи\~з дня\~наступного за\~датою спливу\~строку кредитування,\~з урахуванням\~пролонгацій та\~оновлених графіків\~платежів,\~що складаються\~у зв`язку\~з продовженням\~строку кредитування\~(пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Договору це договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.\~6.2.\~договору розміщені\~в особистому\~кабінеті позичальника\~проект цього\~договору або\~інформація з\~посиланням на\~нього є\~пропозицію кредитодавця\~про укладення\~кредитного договору\~(офертою).\~Відповідь про\~прийняття пропозиції\~про укладання\~цього договору\~(акцепт)\~надається позичальником\~шляхом відправлення\~кредитодавцю електронного\~повідомлення та\~відбувається із\~застосуванням електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~який надсилається\~Кредитодавцем електронним\~повідомленням (SMS)\~на мобільний\~телефонний номер\~позичальника,\~а позичальник\~використовує одноразовий\~ідентифікатор (отриману\~алфавітно-цифрову\~послідовність)\~для підписання\~цього кредитного\~договору/\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції про\~його укладення\~(акцбпту).\~Електронне повідомлення\~(акцепт)\~може бути\~відправлене позичальником\~через сайт\~Кредитодавця,\~мобільний додаток,\~месенджери або\~у SMS-повідомленні\~з мобільного\~телефонного номеру\~позичальника на\~номер 2277\~(вартість\~відправки SMS-повідомлення\~для позичальника\~визначено у\~правилах).\~Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ "Мілоан" ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 договору. Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/поверення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може ставновити: 3 дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 3.00 за його продовження; 7 днів з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 5.00 за його продовження; 15 днів з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 10.00 за його продовження. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону позичальника, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.13). Згідно із графіком платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №101387007 від 10.06.2021, що є додатком №1 до цього договору визначено дату повернення кредиту 10.07.2021, суму кредиту - 20\~000 грн, нараховані проценти - 7500,00 грн, комісія -2000 грн, що становить разом до сплати 29500,00 грн (а.с.10). Відповідно до\~паспорту споживчого\~кредиту,\~що є\~додаатком №2\~до договору про\~споживчий кредит, визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.11). \~ \~ \~ \~За змістом платіжного доручення № 28587148 від 10.06.2021 убачається, що на виконання умов договору № 101387007 на платіжну картку отримувача [PERSON] кредит рахунок 537541ХХХХХХ462 перераховано 20\~000 гривень (а.с.13). Згідно із відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101387007 зазначається про надання кредиту, нарахування комісії, нарахування проценттів згідно п. 1.5.2, нарахування процентів згідно п.п. 1.6 , 2.3.1.2 договору нарахування комісії за пролонгацію, сплата комісії за пролонгацію, сплата тіла кредиту, сплата процентів по кредиту (а.с.14-15). 30.11. 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 30-11-65, за яким ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №1013870007 від 10.06.2021 (а.с.19-21). 10.03.2023 ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі за договором про споживчий кредит №1013870007 від 10.06.2021, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] (а.с.24-26). Відповідно до Витягу з реєстру боржників за кредитним договором № 101387007, загальна сума заборгованості відповідача станом на дату укладання договору факторингу між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" становить 44\~669,80 грн, з яких: 15 608,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 27 061,80 грн - сума заборгованості по процентам, 2000 грн- заборгованість по комісії (а.с.23). Відповідно до Витягу з реєстру боржників за кредитним договором № 101387007, загальна сума заборгованості відповідача станом на дату укладання договору факторингу між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" становить 111 784,20 грн, з яких: 15 608,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 94 176,20 грн сума заборгованості по процентам, 2000 грн - заборгованість по комісії (а.с.30). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість відповідача перед ТОВ "Вердикт Капітал" станом 10.03.2023 становить 111 784,20 грн, з яких 15 608,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 27061,80 грн сума заборгованості по процентам на дату відступлення права вимоги, 2000 грн - заборгованість по комісії, 67\~114,40 грн -нараховані відотки за користування кредитним договором (а.с.16). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 101387007, заборгованість [PERSON] , станом на 08.03.2024 (період нарахувань 10.03.2023 - 08.03.2024) становить 111 784,20 грн, з яких: 15608,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 94176,20 грн сума заборгованості по процентам, 2000 грн- заборгованість по комісії (а.с.17). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за договором у розмірі 111 784,20 грн, з яких: 15608,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 94176,20 грн сума заборгованості по процентам, 2000 грн- заборгованість по комісії. Оскільки, відповідач довбровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом. Разом з\~тим,\~позивач вказує,\~що з врахуваанням принципу розумності, співмірності і пропорційності до стягнення заявляє з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 93\~729,00 грн, з яких 15608,00 грн- заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 76121,00 грн, заборгованість з комісії 2000 грн. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно ч.1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~та ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитними договором особою, яка набула таке право відновідно до договорів факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. \~ \~ \~ \~За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом втановлено, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пунктів 6.4, 6.5 договору укладення товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитнного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки; цей договір прирівнюється до такого , що укладений у письмовій формі. Одже, договір №101387007 від 10.06.2021 про споживчий кредит підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір та отримав кредит у погодженому сторонами розмірі, однак умови договору порушив. Зворотного відповідач не доведено. Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється. Пунктом 1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" (позивач). Згідно із розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит № 101387007, заборгованість [PERSON] , станом на 08.03.2024 (період нарахувань 10.03.2023 -08.03.2024) становить 111 784,20 грн, з яких: 15608,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 94176,20 грн сума заборгованості по процентам, 2000 грн- заборгованість по комісії (а.с.17). До стягнення позивач заявляє з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 93\~729,00 грн, з яких 15608,00 грн- заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 76121,00 грн, заборгованість з комісії 2000 грн. Однак аналіз, наданої позивачем копії відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101387007, свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Водночас, як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Суд звертає увагу, що згідно з умовами пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 30 днів з 10.06.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.07.2021. Як зазначалося вище, п.2.3.1.2 \~договору № 101387007 від 10.06.2021 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 10.07.2021 року, але не вказано іншої умови, зокрема, «або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п. 2.3.1.2 цього договору». Таким чином, за умовами договору про споживчий кредит № 101387007 від 10.06.2021 сторони погодили строк його дії до 10.07.2021, тому саме із зазначеної дати, кредитодавець ТОВ "Мілоан" не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Аналогічні положення щодо строку кредитування містяться і в Додатках № 1 та № 2 до Договору. Заразом, у п. 4.2 Договору наголошується на тому, що нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою поза строком кредитування є не нарахування процентів за користування кредитом, а мірою відповідальності, передбаченою ч.2 ст. 625 ЦК України. Крім того, матеріали справи не містять доказів пролонгації строку кредитування відповідно до п.п.2.3.1.1.-2.3.1.2 Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.п.4.1., 4.2. Договору. За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав уважати, що після спливу визначеного у п.1.4 договору строку кредитування відбулася пролонгація кредиту. Отже, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 10.07.2021 року, є безпідставним . Відтак, право ТОВ "Мілоан" нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 10.07.2021, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів як первісним так і новим кредитором за користування кредитом не відповідає вимогам закону Таким чином, є обгрунтованим стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 608 грн., заборгованості по процентам у розмірі 7500 грн, по комісії - 2000 грн. Водночас з наданої позивачем копії відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101387007, суд уважає, що до стягнення з відповідача підлягає заборгованість по кредиту, яка становить 15 608 грн - тіло кредиту та 2000 грн комісії. Суд відхиляє доводи позивача щодо обгрунтованості нарахування процентів з посиланням на пункти 1.6, 2.3.1.2 договору №101387007, якими передбачено нарахування процентів і після настання терміну (дати) повернення кредиту та що таке нарахування може зупинятися або поновлюватися за рішенням Товариства (кредитодавця), оскільки вказані умови договору суперечать положенням ст.ст. 1048, 1050 ЦК України та висновкам, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18). Відповідно до вимог ст.ст. 4, 6 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. За встановлених обставин щодо нарахування та погашення за кредитним договором № 101387007 суд уважає, що відповідач здійснив погашення процентів по кредиту в повній мірі, що за умовами договору в межах строку кредитування становить 7 500,00 грн. У той же час, позивач позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України не заявляє та в позові їх не обгрунтовує. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягаають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм закріплених у\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . \~ \~ \~ \~Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 568,84 грн (17608 х3028:93729). Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial