Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 02 вересня 2022 року о 16 годин 50 хвилин в м. Києві на перехресті просп. Відрадного та вул. Г. Севастополя відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла марки «Honda CB500» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Opel Vectra» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а йому було завдано тілесних ушкоджень. Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Вироком встановлено, що згідно експертного судово-медичного дослідження у [PERSON] клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: - закрита черепно-мозкова травма: рана верхньої повіки справа, крововилив м`яких тканин обличчя в ділянці правої орбіти, струс головного мозку; - закрита травма живота: уламковий перелом верхньої гілки лівої лонної кістки, тіла лонної кістки справа, верхньої гілки правої сідничної кістки. Зазначає, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у наступному. У зв`язку із цими ушкодженнями він зазнав та невизначений час буде зазнавати фізичний біль та страждання. Тривале лікування супроводжується болями та значними фізичними незручностями. Внаслідок ушкодження здоров`я нормальні життєві зв`язки були порушені через неможливість продовження активного громадського життя. Крім того, він працював на посаді начальника відділу технічного контролю у ТОВ «Євровікнобуд» з 06 серпня 2012 року, проте у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою він тимчасово втратив працездатність внаслідок отриманих пошкоджень. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що заявлені вимоги він визнає лише частково та вважає, що розумним та справедливим розміром моральної шкоди є 20000 гривень. Позивач у заяві просить стягнути моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. Разом з тим, до подання позову останній оцінював свою моральну шкоду у розмірі 50000 гривень, що підтверджується адвокатською претензією представника позивача від 26 червня 2023 року. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди належними доказами не обґрунтований та є завищеним. Доводи щодо обсягу душевних та психічних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках нічим не підтверджені. Крім того, на нього не може бути покладений обов`язок повністю відшкодувати моральну шкоду позивачу, оскільки його цивільна відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг», а тому страхова компанія має відшкодувати моральну шкоду. Також, зазначено, що заявлений розрахунок суми витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи та ціною позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 вересня 2022 року о 16 годин 50 хвилин в м. Києві на перехресті просп. Відрадного та вул. Г. Севастополя відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла марки «Honda CB500» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Opel Vectra» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . З позову вбачається, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачу було завдано тілесних ушкоджень. Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Вирок набрав законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Позивач просить суд стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 гривень. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України потрібна наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (статті 12, 81 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 397/1745/14-ц. З вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року вбачається, що згідно експертного судово-медичного дослідження у [PERSON] клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: - закрита черепно-мозкова травма: рана верхньої повіки справа, крововилив м`яких тканин обличчя в ділянці правої орбіти, струс головного мозку; - закрита травма живота: уламковий перелом верхньої гілки лівої лонної кістки, тіла лонної кістки справа, верхньої гілки правої сідничної кістки. Зазначене також підтверджується виписками з медичних карток позивача, а також медичними висновками про тимчасову непрацездатність. Суд вважає, що знайшли своє підтвердження доводи позивача про необхідність відшкодування йому моральної шкоди з [PERSON] , як потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Відповідачем не заперечується, що його діями було завдано моральну шкоду позивачу, проте вважає, що визначений розмір моральної шкоди є завищеним та необґрунтованим. Вважає, що розумним та справедливим розміром моральної шкоди є 20000 гривень. Суд враховує, що позивачу були спричинені душевні та фізичні страждання, оскільки у результаті дорожньо-транспортної пригоди останній отримав тілесні ушкодження, які призвели до тимчасової втрати працездатності. Крім того, позивач вказує на те, що у зв`язку із отриманими ушкодженнями він зазнав та невизначений час буде зазнавати фізичний біль та страждання. Тривале лікування супроводжується болями та значними фізичними незручностями. 26 червня 2023 року адвокатом позивача було направлено відповідачу адвокатську претензію щодо узгодження порядку відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 гривень. Проте, моральну шкоду відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано, що поглиблює страждання позивача. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд враховує наслідки, які настали для позивача у результаті дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, тимчасова втрата працездатності, а також наявність фізичного болю, спричиненого тілесними ушкодженнями, тому з огляду на засади розумності та справедливості приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 50000 гривень, оскільки такий розмір моральної шкоди є співмірним з допущеними порушеннями з боку відповідача. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 09/06/23-ЮП/IL від 12 червня 2023 року, акт виконаних робіт № 1 від 20 липня 2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги від [PERSON] на [PERSON] , копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 803 Конюшка Д.Б. та копія посвідчення [PERSON] . Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та ціною позову. Вказує на те, що документи, додані до позову, очевидно були у позивача в наявності та не потребували їх збору представником протягом двох годин. Крім того, вважає, що 9000 гривень за написання чотирьох аркушів позовної заяви є також необґрунтованими витратами. Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial