Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

07 березня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12 лютого 2021 року, шлюб зареєстрований Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом № 67. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. [PERSON] вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі. В наданій до суду заяві відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, просить розглянути справу без його участі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 12 лютого 2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом № 67. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає і виховується позивачкою. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. [PERSON] вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане припущенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В позовній заяві позивач не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved