Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути заборгованість в розмірі 75372,18 грн., яка складається з 14250 грн. заборгованості за тілом кредиту, 61122,18 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, судових витрат у розмірі 3028 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 12.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №5157434. Відповідно до умов вказаного договору банк надав кредит у розмірі 20000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 11.06.2021. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5157434 від 12.05.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5157434 від 12.05.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] \~ \~ \~ \~01.05.2024 від представника відповідача адвоката Допа В.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначає, що кошти взяті в борг відповідачем повернуті та звертає увагу на те, що позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом, оскільки нормою ч.15 ст.14\~ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» визначено, що проценти за користування кредитом не нараховуються, представник зазначив, що відповідач є військовослужбовцем з 04.03.2013 року, про що повідомлялось під час укладання договору кредиту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача адвокат Допа В.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав наведених у відзиві підстав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. 12.05.2021 року відповідач [PERSON] подав ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №5157434. В Анкеті-заяві [PERSON] зазначена сума кредиту 20000 грн.; строк кредитування - 30 днів, починаючи з 12.05.2021 року, дата повернення кредиту 11.06.2021 року, сума до повернення 29,500 грн., складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 2000 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 7500 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також позичальником [PERSON] погоджені умови кредитування по даній заяві 5157434. 12.05.2021 року на мобільний номер телефону відповідача [PERSON] був наданий одноразовий ідентифікатор U28786, що підтверджується Довідкою про ідентифікацію. 12.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 20000 грн., а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 12.05.2021 року; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 11.06.2021 року. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом 7500 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно пункту 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених\~статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2\~статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Згідно платіжного доручення від 12.05.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 20000 грн., проте останній у встановлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5157434 від 12.05.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу, сума заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги складає 34047,18 грн., з яких 14250 грн. заборгованість за тілом кредиту, 19797,18 грн. заборгованість за процентами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №5157434 від 12.05.2021року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В реєстрі боржників до вказаного договору сума заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги складає 75372,18 грн., з яких 14250 грн. заборгованість за тілом кредиту, 61122,18 грн. заборгованість за процентами. Нормою п.1 ч.2 ст.11\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК). Положеннями ст.526\~ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.5 ч.1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 статті 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи встановлено, що 12.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 20000 грн. на строк 30 днів до 11.06.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 7500 грн. Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток № 1 до договору №5157434 від 12.05.2021 року та паспорт споживчого кредиту №5157434. Згідно з п.6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Згідно з п.6.2 кредитного договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «Мілоан», мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. За змістом п.6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити, зокрема й 3 дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 3.00 за його продовження. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит 5157434 від 12.05.2021 року заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 11.06.2021 року в розмірі 29500 грн., з яких: 20000 грн. - кредит, 7500 грн. проценти, 2000 грн. - комісія. Згідно з поданим ТОВ «Коллект Центр» розрахунком, який сформульовано в позовній заяві, станом на 08.03.2024 року борг становить 75372,18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 14250 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 61112,18 грн. При цьому, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 75372,18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 14250 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 61112,18 грн. Разом з тим, представником відповідача до матеріалів цивільної справи долучено довідку №3231, видану військовою частиною [NUMBER] 10.04.2024 року, згідно якої [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] ЗСУ з 04.03.2013 року по теперішній час та довідку №3418 від 16.04.2024 видану військовою [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в якій зазначено, що штаб-сержант [PERSON] дійсно в період з 24.02.2022 по 16.04.2024 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій та Луганській областях. У зв`язку із проходженням служби у ЗСУ просить його звільнити від сплати нарахованих процентів за кредитним договором. Отже, судом встановлено, що на час укладення кредитного договору 12.05.2021 [PERSON] був військовослужбовцем та проходить військову службу дотепер. Згідно ч.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII), відповідно до статті 1 якого: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вирішуючи питання щодо темпоральних меж дії особливого періоду в розумінні Закону № 3543-XII, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року по справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновків, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Такої ж позиції дотримувалось і Міністерство оборони України, про що свідчить лист від 01 жовтня 2015 року №322/2/8417, в якому зазначено, що особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та триває дотепер, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на Сході України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був призваний на військову службу з 04.03.2013, оскільки такий є військовослужбовцем, тому, виходячи зі змісту ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд не вбачає підстав для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Стосовно стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд зазначає наступне. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] надано кредит в розмірі 20000 грн. В свою чергу згідно з наданого ТОВ «Мілоан» розрахунку за період з 12.05.2021 по 28.12.2021 ним внесено грошові кошти в рахунок погашення заборгованості в розмірі 26103 грн. Тобто, [PERSON] має переплату за даним кредитним договором в розмірі 6103 грн. (26103 грн.-20000 грн.). А тому тіло кредиту є повністю погашеним [PERSON] , що в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позову, адже відсотки відповідачу не повинні були нараховуватись, оскільки останній є військовослужбовцем і підпадає під дію ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За таких обставин, судом з наданих документів встановлено, що позичальник фактично отримані та використані кошти позивачу повернув, а тому підстав для стягнення з нього заявленої суми тіла кредиту відсутні. Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь 17000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed