Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 10.12.2019 р. між позичальником, яким є: [PERSON] (надалі - Позичальник, Боржник, Відповідач) та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (надалі - Кредитодавець/Банк) шляхом підписання Оферти на укладання Угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501214966 (надалі-Кредитний договір), відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 54560,00грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 10.12.2023р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 18,99%. Зазначили,\~що Банк\~належним чином\~виконав свої\~зобов`язання за\~Кредитним договором,\~надавши Позичальнику\~кредитні кошти,\~в порядку\~передбаченому умовами\~Кредитного договору.\~Загальний розмір,\~що підлягає\~стягненню станом\~19.10.2023\~року,\~відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~становить 112\~255,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 53792,34 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 50571,34 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 7892,26 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. Зазначили, що 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 10.12.2019, що укладено між ПАТ «АльфаБанк» та боржником яким є: [PERSON] . 18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 10.12.2019, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 501214966 від 10.12.2019 р., що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . У зв`язку з чим позивач просить суд, стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 112\~255,94 грн., судові витрати у розмірі 2\~684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25\~000,00 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності, на позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи завчасно належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Будь-яких клопотань про її участь у судовому засіданні не надходило. Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 10.12.2019 р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було підписано Оферту на укладання Угоди про надання кредиту № 501214966, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір № 501214966, згідно умов якого Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 54 560,00 грн, зі сплатою процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 18,99%, строком на 48 міс., а [PERSON] зобов`язалася повернути використану суму в строк до 10.12.2023р.(а.с.5-8). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру №1191704 від 10.12.2019 року. (а.с. 11). Встановлено, що 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором № 501214966 від 10.12.2019, що укладений між АТ «АльфаБанк» та [PERSON] . (а.с.14-19). 18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором № 501214966 від 10.12.2019, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . (а.с.20-27). 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до Боржників, в тому числі і за Договором № 501214966 від 10.12.2019, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року. (а.с.28-33). Згідно із\~наданим розрахунком\~заборгованості,\~загальний розмір,\~що підлягає\~стягненню станом\~19.10.2023\~року,\~відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~становить 112\~855,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 53 792,34 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 50 571,34 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 7 892,26 грн.; пеня 00,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. (а.с.13). Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями пунктів 11, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. [PERSON] особистим підписом засвідчила, що вона погодилась на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору при цьому були вільними, однак відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Відповідно до п. 4.2. Договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Оскільки відповідач\~ [PERSON] \~належним чином\~не виконує\~свої зобов`язання\~по погашенню\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 501214966\~від 10.12.2019\~року,\~внаслідок чого\~станом на\~19.10.2023\~року кредитна\~заборгованість становить\~112\~855,94 грн. грн., яка складається з заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 53 792,34 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 50 571,34 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 7 892,26 грн.; пеня 00, 00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Також, щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заявкою на надання юридичної допомоги № 95 від 28 липня 2023 року, Витягом з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 року, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 25 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 137, ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 гривень. Також, в порядку ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved