Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позові посилається на\~те,\~що [PERSON] набула у власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року [PERSON] була його одноособовим членом. [INFO] [PERSON] померла. При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ [NUMBER] , 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] набула у власність домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № [NUMBER] , огорожі під №№ [NUMBER] , 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року [PERSON] була його одноособовим членом. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. [INFO] [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», вбиральні літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ [NUMBER] , 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] (на час складення заповіту прізвище « [PERSON] »). Заповіт був складений 12.02.1998 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 7. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, за виключенням складення 21.07.2005 року заповіту за реєстром №\~164 щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить відповідна відмітка на заповіті. В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 09.08.2012 року позивач [PERSON] звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 276/2012. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Статтею 1216\~ЦК України\~визначено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Частиною 1\~ст.1223\~ЦК України\~встановлено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved