Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатом розгляду якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № С-611-007711-19-980 в розмірі 88442,83 грн., з яких: 29922,46 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 58520,37 грн. - сума заборгованості по відсоткам. В обґрунтуванні позову зазначено, що між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № С-611-007711-19-980. Пізніше 07.07.2023р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-611-007711-19-980 від 28.03.2019 р., укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тобто первісний кредитор Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступив новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Акціонерного товариства «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Позивач стверджує, що відповідач порушив умови кредитного договору, через що виникла заборгованість із сплати суми основного боргу та нарахованих відсотків. Отже, права позивача, як нового кредитора за Кредитним договором № С-611-007711-19-980, були порушені відповідачем. Ухвалою судді від 11.03.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. З матеріалів позову вбачається, що адресою відповідача визначена адреса [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру відомості про офіційну адресу місця реєстрації відповідача відсутні. Вбачається, що відповідач не зареєстрований у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, та не має Електронного кабінету, тому направлення судової повістки про виклик до суду у спосіб визначений ст. 14 ЦПК України не можливе. Отже, повідомлення відповідача здійснювалось в порядку ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, а саме, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно матеріалів справи, іншої адреси відповідача, аніж адреса: [ADDRESS] не встановлено, а згідно вищевикладеного, повідомлення у спосіб направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або до електронного кабінету користувача ЄСІТС неможливе, тому судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено факт укладення між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідем кредитного договору, що підтверджується копією угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № С-611-007711-19-980 від 28.03.2019 р. Згідно договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 р., укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тобто первісний кредитор Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступив новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги Відповідно до договору факторингу права вимоги, які Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за цим договором відступаються, (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед Акціонерним товариством «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається Акціонерному товариству «Ідея Банк», Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору, що також підтверджується Витягом з реєстру боржників №1 до Договору факторинга №07072023 від 07.07.2023, платіжною інструкцією №19913 від 11.07.2023 р. Розмір заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтверджується розрахунком по кредитному договору картки № С-611-007711-19-980 від 28.03.2019 р., за період з 07.07.2023 по 31.01.2024 , відповідно до якого сума боргу за кредитом складає 88442,83 грн., з яких: 29922,46 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 58520,37 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц). Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Такий подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». На підтвердження наявної у відповідача заборгованості перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем надано копію кредитного договору №С-611-007711-19-980 від 28.03.2019, а також складений ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунок заборгованості. Як зазначалось судом вище, доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок відповідача, зокрема, позивачем не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо. При цьому, ні в момент звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів (первинних бухгалтерських документів), клопотань про витребування відповідних доказів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Таким чином, відсутні підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, зазначений в розрахунку, є правильним. При цьому, надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати позивача в порядку ст. 141 ЦПК України залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed