Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2015 року. Їхній шлюб був зареєстрований 04 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за Актовим записом № 284. Від цього шлюбу вони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Даний шлюб для кожного з них є першим. Однак подальше сімейне життя з відповідачем не склалось через суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, зникли почуття, відвертість та щирість у відношеннях. Натомість з`явились сварки і скандали за будь-яким приводом, насамперед через байдуже ставлення кожного з них, її небажання знаходити порозуміння у спільному подоланні та вирішенні повсякденних проблем. На теперішній час шлюбні стосунки вони не підтримують, проживають окремо більше двох років, спільне господарство ними не ведеться. Тобто в даний час кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. Таким чином, їхня сім`я фактично вже давно розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що підтверджується її добровільним наданням своїх документів для подання цього позову. Спору між ними про поділ спільного, сумісно нажитого під час шлюбу майна, на даний час не існує. Крім того, вони домовились з відповідачем, що їхня малолітня донька [PERSON] залишиться проживати разом з матір`ю, а він в свою чергу буде надавати регулярну матеріальну допомогу для її утримання в добровільному порядку до повноліття дитини. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був укладений та зареєстрований 04 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 284. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 06 травня 2024 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 липня 2015 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 284, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу в них є малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу майна та проживання дитини на теперішній час немає. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved