Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 29.03.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1998 року, виданого виконкомом Шепетівської міської ради, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності їй, її чоловікові [PERSON] та їхнім дітям [PERSON] та [PERSON] . В 2015 році її чоловік [PERSON] потрапив в ДТП, в результаті якої були пошкодженні транспортні засоби [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2005 року у справі №2-97/2005 в забезпечення позову [PERSON] на суму 6000 грн накладено арешт на майно [PERSON] , а ухвалою суду від 30.11.2005 року - прийнято відмову [PERSON] від позову про стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, провадження в справі закрито. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла. З метою оформлення спадкових прав звернулась в Першу шепетівську державну нотаріальну контору із відповідною заявою. Однак при оформленні документів, їй стало відомо, що на вищевказану квартиру накладено арешт та зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 2651179. 16.02.2024 року [PERSON] звернулась до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу зняття арешту та скасування заходів забезпечення, на що від відповідача отримала повідомлення №15916 від 23.02.2024 року, в якому зазначається, що зняти арешт наразі неможливо, оскільки виконавче провадження, яке було відкрито на підставі ухвали суду від 21.11.2005 року та на підставі якого було накладено арешт на майно знищено за строком давності. Позивач зазначає, що наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні її права власності на майно та реалізації законних прав та інтересів, зокрема унеможливлює оформлення правочинів щодо майна, а тому вважає, що її право підлягає судовому захисту. А тому, просить суд зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2005 року в справі №2-97/2005р та звільнити її з-під обтяження за реєстраційним номером 2651179, виключивши відомості про таке з Єдиного реєстру боржників. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Михайлов І.С. у судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, у якій позов підтримав та просив його задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позиція відповідача Представник відповідача Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ВДВС, при ухвалені рішення поклалась на розсуд суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 10 год. 00 хв. 30.04.2024 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 15.11.1987 року перебувала у зареєстрованому шлюбу із [PERSON] , від якого мають дітей [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.11.1987 року, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.10.1988 року, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.04.1990 року, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2015 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2019 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1998 року, виданого виконачим комітетом Шепетівської міської ради на підставі розпорядження від 26.01.1998 року №71, зареєстрованого Шепетівським БТІ за №3058, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартири [ADDRESS] . Вказане також підтверджується даними довідки КП ШБТІ №23 від 16.01.2024 року. З довідки №117 від 20.03.2024 року вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2005 року у справі №2-97/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди в забезпечення позову накладено арешт на майно [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , в межах суми в 6000 грн. Виконання даної ухвали доручено ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції. Ухвала набрала законної сили 28.11.2005 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №365298936 від 09.02.2024 року Шепетівською міською державною нотаріальною конторою здійснено запис №2651179 від 01.12.2005 року про арешт майна за адресою [ADDRESS] , власником якого значиться [PERSON] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2005 року у справі №2-97/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди прийнято відмову [PERSON] від позову , справу провадженням закрито. Ухвала набрала законної сили 06.12.2005 року. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2023 року слідує, що [PERSON] помер [INFO] в с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області. Згідно довідки завідувача Першої Шепетівської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. №б/н/01-16 від 01.03.2024 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав позивачу стало відомо про накладений 01.12.2005 року арешт на квартиру [ADDRESS] , в зв`язку з чим остання 16.02.2024 року звернулась до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування арешту майна, власником якого вона є. Відповідно до інформації Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) №15916 від 23.02.2024 року, зняти арешт та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2005 року, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , в межах суми 6000 грн, наразі неможливо, оскільки виконавче провадження знищено за строком давності. Щодо зняття арешту з майна [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. Застосовані норми права Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як випливає із змісту частини 5 ст. 59 цього Закону. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки представників сторін, викладені у письмових клопотаннях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] . Також судом встановлено, що ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2005 року у справі №2-97/2005 в забезпечення позову [PERSON] в сумі 6000 грн накладено арешт на майно [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 2651179 від 01.12.2005 року. В той же час ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2005 року прийнято відмову [PERSON] від позову, справу провадженням закрито. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За змістом статей 316, 317, 321, 391 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Арешт на майно був накладений судом, проте потреба у застосуванні такого заходу забезпечення позову відпала, оскільки провадження в справі закрито. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Разом з цим відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів на спростування позову. Наявність арешту, що накладений на квартиру позивача за відсутності невиконаних зобов`язань суттєво обмежує права позивача як власника на розпорядження майном, а тому право позивача підлягає захисту шляхом звільнення квартири з-під арешту. Наслідком звільнення майна з-під арешту є зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення запису про накладення цієї заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. За наведених обставин суд дішов висновку позов задовольнити частково. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: partial