Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення 14626,57 грн страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 15.12.2017 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Honda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/9953/20 [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами страхування № 3014/261/001979 від 29.07.2019 р., транспортний засіб «Honda» д.н.з. [NUMBER] . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхованого відшкодування, рахунку СТО, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 14626,57 грн на рахунок СТО. Позивач вважає, що він виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.09.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копію Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.09.2023 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. 15.12.2017 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Honda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/9953/20 [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами страхування № 3014/261/001979 від 29.07.2019 р., транспортний засіб «Honda» д.н.з. [NUMBER] . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхованого відшкодування, рахунку СТО, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 14626,57 грн на рахунок СТО. Відповідач позивачу страхове відшкодування не сплатив. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 14626,57 грн страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 14626,57 грн страхового відшкодування в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved