Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Жалковський В.Ю., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити право спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на право спільної часткової власності з визначенням наступних часток співвласників: [PERSON] 1/3 частка; [PERSON] 1/3 частка, померлої [PERSON] 1/3 частка. В обґрунтування своїх вимог вказує про неможливість реалізації своїх спадкових прав на частину вказаної квартири через відсутність укладеного за життя [PERSON] договору про визначення часток та через відсутність у нотаріуса повноважень здійснювати виділ частки з спільної сумісної власності. Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники, які належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не прибули. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] на а.с. 10). З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Сумської міської ради 06.01.1998 вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). Вказане підтверджується також довідкою департаменту забезпечення ресурсних платежів від 13.08.2021 на а.с. 9зв. Рішенням Сумської міської ради від 30.07.2008 №1759-МР повернуто історичну назву [ADDRESS] (а.с. 9). 26.08.2021 на замовлення позивача був виготовлений технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серї [NUMBER] (а.с. 10зв). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] третя особа. На підставі заяв [PERSON] та [PERSON] від 11.08.2021 була заведена спадкова справа №68120370; до спадкової маси увійшла частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Юморанової В.М. від 19.02.2024 було відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину, оскільки в поданих спадкоємцем документах, що підтверджують право власності на спадкове майно, не визначено розмір частки спадкодавця у праві власності (а.с. 14). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Згідно з ч. 1, 2 ст.355, ч.1 ст.356 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) (435-15). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Водночас, оскільки нотаріусу не було надано заяви інших співвласників майна, яка підтверджує факт неукладення договору про зміну чи виділ частки зі спільного майна, нотаріус не має можливості встановити розмір частки спадкодавця у спільній власності на квартиру. Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З аналізу пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 372 ЦК майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки між учасниками спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за життя [PERSON] не було укладено договору про визначення часток, спір щодо розміру часток відсутній, суд вважає, що частки у праві власності на вказану квартиру є рівними, тобто, кожному з співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/3 частці у праві спільної власності на вказану квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved