Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №72919477 (далі Договір №1), шляхом підписання електронним цифровим підписом Позичальника. За умовами договору позики, Позикодавець передав Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений Договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти за користування позикою. 14.06.2021 між «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем було укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшли Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі Боржників, в тому числі й до відповідача відповідно до Реєстру боржників №8 від 26.07.2023, на суму 42000 грн., з яких: 10500 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 31500 грн. сума заборгованості за відсотками. 12.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір №15384-01/2023 (далі Договір №2), шляхом підписання електронним цифровим підписом Позичальника, відповідного до якого позичальник отримав фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, у порядку та на умовах, визначених договором. 26.09.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу №26092023, за умовами якого до позивача перейшли Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі Боржників, в тому числі і до відповідача, на суму 16190 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 12190 грн. сума заборгованості за відсотками. 01.02.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №6327730 (далі Договір №3), шляхом підписання електронним цифровим підписом Позичальника, за умовами якого позичальник отримав кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. 24.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу №24112023, за умовами якого до позивача перейшли Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі Боржників, в тому числі і відповідача, на суму 20357,92 грн., з яких: 8800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11557,92 грн. сума заборгованості за відсотками. При цьому, позивач вказує, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалося, відповідач, у свою чергу, не здійснював жодного платежу на погашення заборгованості а ні на користь позивача, а ні на користь первісних кредиторів. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у зазначеному розмірі та судові витрати. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.77). Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено,\~що05\~грудня 2022\~року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №72919477, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10500,00 грн., строком на 30 днів, до 04.01.2023, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом; знижена процентна ставка становить 1 % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95 %; орієнтовна загальна вартість позики становить 13650,00 (а.с.8-10). Цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, із застосуванням електронних підписів сторін договору (п.20 Договору). Пунктом 4 Договору позики №72919477 від 05.12.2022 визначено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики). У п.18 кредитного договору передбачено, що якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений\~договором строк\~нараховується процентна\~ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п.2 договору (2,7%) за кожен день користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень). З огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони кредитного договору на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора протягом 30 днів та після\~його спливу нарахувати відсотки у визначеному договором розмірі. Відтак, за строкове та понадстрокове користування позикою відповідач зобов`язаний був повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за погодженою сторонами ставкою за кожний день користування позикою, однак належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом станом на 31.12.2023 у розмірі 42000 грн., з яких: 10500 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 31500 грн. сума заборгованості за відсотками, яку суд вважає доведеною (а.с.17). Позивач набув права вимоги за Договором №1 на підставі Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло Право Вимоги, до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.11-16), у тому числі й до боржника [PERSON] відповідно до Витягу з реєстру боржників №8 від 26.07.2023, який станом на 26.07.2023 мав непогашену заборгованість за договором позики №72919477 у розмірі 42000 грн. (а.с.16). Судом встановлено, що 12\~січня 2023\~року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №15384-01/2023, за умовами п.п.1.1, 1.2, 1.3 якого позичальнику було надано фінансовий кредит у розмірі 4000,00 грн., строком на 25 днів, до 05.02.2023, зі сплатою відсотків у розмірі 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% на добу (а.с.24-28). Цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, із застосуванням електронних підписів Сторін договору (п.1.12-1.18 Договору). Згідно з п.2.3 договору, у разі, якщо клієнт на сплатив кредит у строк, передбачений п.1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу з першого дня користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.4 вказаного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Пунктом 4.3 указаного договору встановлено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п.1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше\~180 (ста вісімдесяти) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. З огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора протягом 180 днів, починаючи з дня укладення договору нарахувати відсотки у визначеному договором розмірі. 24.02.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору №15384-01/2023 від 12.01.2023, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 20 днів, тобто до 15.03.2023. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 7190 грн., з яких 4000 грн. сума позики, 3190 сума відсотків за користування кредитом, кількість прострочених днів 19 (а.с.29). Відтак, за строкове та понадстрокове користування позикою відповідач зобов`язаний був повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за погодженою сторонами ставкою за кожний день користування позикою, але не більше 180 днів, однак належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом станом на 31.12.2023 у розмірі 16190 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 12190 грн. сума заборгованості за відсотками, яку суд вважає доведеною (а.с.34). Позивач набув права вимоги за Договором №15384-01/2023 на підставі Договору факторингу №26092023 від 26.09.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло Право Вимоги, до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.30-33), у тому числі й до боржника [PERSON] , який станом на 26.09.2023 мав непогашену заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №15384-01/2023 у розмірі 16190,00грн. (а.с.33). Судом встановлено, що 01\~лютого 2023\~року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було договір про надання споживчого кредиту №6327730, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8800,00 гривень, тип кредиту-кредит; строк кредиту 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів (п.1.3.-1.4. Договору). Пунктом 1.5. Договору визначено, що тип процентної ставки фіксована, за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процента ставка становить 1,90%\~в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 1.89% в день та застосовується якщо Споживач до 11.02.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Згідно з п.1-6.-1.8. Договору мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна процентна ставка на дату укладення Договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 75218,24% річних, за зниженою ставкою 71542,31% річних. Орієнтовна вартість кредиту на дату укладання Договору на дату укладення Договору становить складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 71843,20грн., за зниженою ставкою 71755,64 грн. Відповідно до п.1.15 перед укладенням цього Договору Товариством була здійснена електронна ідентифікація Споживача для входу в особистий кабінет шляхом використання інструменту покладення, відповідно до договору, укладеного між Товариствам та АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до п.2.1-2.2 Договору, кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 цього Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». З огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони кредитного договору на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора протягом 360\~днів нарахувати відсотки у визначеному договором розмірі. Відтак, у межах строку користування позикою відповідач зобов`язаний був повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за погодженою сторонами ставкою за кожний день користування позикою, однак належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом станом на 31.12.2023 у розмірі 20357,92 грн., з яких: 8800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11557,92 грн. сума заборгованості за відсотками, яку суд вважає доведеною (а.с.51). Позивач набув права вимоги за Договором №6327730 на підставі Договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло Право Вимоги, до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й до боржника [PERSON] , який станом на 24.11.2023мав непогашену заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №6327730 у розмірі 20357,92 грн. (а.с.46-50). Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Так, матеріалами справи підтверджується, що вищевказані кредитні договори укладені в електронній формі і які підписані відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У вказаних договорах сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою (кредитом), розмір і тип процентної ставки. Договори кредиту є дійсними, у судовому порядку не оскаржувалися. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що договори позики були підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений відповідачкою при реєстрації на сайті кредитодавців, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідачки, що і є її безпосереднім підписом. Відповідач не спростовував того факту, що він є держателем банківських карткових рахунків, зазначених у вищевказаних договорах, на які первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у зазначеному розмірі. Щодо відступлення на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договорами позики, то суд зазначає наступне. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Разом з тим, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по спірних кредитних договорах, а [PERSON] прийняв умови та правила надання банківських послуг, однак у порушення умов указаних договорів останній не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредитів у розмірах та на умовах, визначених укладеними правочинами, презумпція правомірності яких не спростована. За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми права та зважаючи на відсутність в матеріалах справи даних щодо сплати відповідачем заборгованості за договорами позики первісним кредиторам чи новому кредитору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості, що виникла за договорами позики. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved