Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13\~333,07 грн, витрати за послуги експерта у розмірі 1242,94 грн та витрати сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 лютого 2022 року, близько 18 год. 27 хв. В Металургійному районі м. Кривого Рогу по вул. Степана Тільги, в районі буд. 2 з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. [NUMBER] сталася ДТП. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав жодного чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2022 року. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та був забезпечений полісом ПрАТ «СК Український страховий стандарт», що діяв на момент ДТП. Позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста у розмірі 1242,94 грн. Відповідно до звіту № 035/М3-22 від 25.04.2022 року , складеного спеціалістом ФОП [PERSON] розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу з ПДВ та склав суму 14\~738,96 грн, без ПДВ на запчастини 13\~333,07 грн. У березні 2022 року представник потерпілої повідомив про ДТП та в той же день потерпіла звернулася із заявою про виплату відшкодування. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ 29 квітня 2022 року перерахувало потерпілій суму страхового відшкодування у розмірі 13\~333,07 грн (13\~333,07 +1242,94 = 14576,01). Таким чином, розмір регламентної виплати склав 14\~576,01 грн. Рух по справі Ухвалою суду від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22). Аргументи учасників справи Від представника відповідача [PERSON] адвоката Зайцева О.В. 15 квітня 2024 року надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що представником позивача при подачі позовної заяви єдиним доказом, що підтверджує факт встановленого страхового відшкодування у розмірі 13333,07 грн є звіт № 035/М3-22 від 25.04.2022 року, виконаний суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , який на переконання сторони відповідача не може вважатись належним та достатнім доказом, через те, що згаданий звіт складено із грубим порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки суб`єкт оціночної діяльності, який має кваліфікаційне свідоцтво за напрямком 1.3 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та «Оцінка дорожніх транспортних засобів» може проводити оціночну діяльність, яка полягає у визначенні ринкової та різних видів неринкової вартості колісних транспортних засобів та їхніх складових частин, разом з тим, розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів, у тому числі для встановлення страхового відшкодування, відноситься до компетенції виключно судових експертів авто товарознавців, які атестовані за спеціальністю 12.2. Також зазначив, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Також, у звіті № 035/М3-22 відсутні посилання про попередження оцінювача про відповідальність, а також про технічні засоби фотографування. Враховуючи викладене вважає, що наявний звіт № 035/М3-22 є неналежним доказом, а іншими наявними у справі документами, сума, яку позивач має намір стягнути з відповідача не підтверджується, просить суд позовні вимоги МТСБУ до [PERSON] залишити без задоволення. 17 квітня 2024 року від представника позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому Законом МТСБУ порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Використання звіту (висновку) спеціаліста-оцінювача при визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому за рахунок коштів МТСБУ прямо передбачено спеціальним Законом. Висновок експерта складається у разі проведення судової авто товарознавчої експертизи, а звіт оцінювача за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої міністерством юстиції України від 24.11.2003 року № 145/5/2092. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] при розгляді справи присутнім не був, скориставшись правом представництва своїх інтересів у суді зі сторони представника. Представник відповідача - адвокат Зайцев О.В. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судами 04.02.2022 року о 18.27 год. в Металургійному районі м. Кривого Рогу по вул. Степана Тільги, в районі будинку 2, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, н.з. [NUMBER] при зміні напрямку руху а саме: виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався втому, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку прямо, ліворуч від нього. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Діями водія [PERSON] порушено п.п. 2.3б, 10.1, 12.3ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Вказані обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначеною постановою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с. 4 зворот). Судом встановлено, що автомобіль винуватця ДТП [PERSON] (станом на день ДТП 04.02.2022 року) не був застрахованим полісом обов`язкового страхування, що відповідно підтверджується довідкою Централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 2 зворот, 3). Транспортний засіб Volkswagen Golf, державний номерний знак [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.6). На момент ДТП транспортний засіб Volkswagen\~Golf,\~н.з.\~ [NUMBER] було забезпечено страховим полісом № ЕР/207219194, виданий ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», що підтверджується копією електронного договору (а.с.5 зворот). 23 березня 2022 року [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6 зворот, 7). Також,\~23\~березня 2022\~року [PERSON] \~подала до\~МТСБУ заяву\~про відшкодування\~шкодизаподіяної в результаті ДТП, що сталася 04 лютого 2022 року, оскільки особа, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність (а.с.5). Для визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач МТСБУ надало відповідне доручення ФОП [PERSON] . За послуги суб`єкта оціночної діяльності МТСБУ понесло витрати у розмірі 1\~242,94 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 819156 від 26.04.2022 року (а.с.16). Згідно електронного повідомлення № 000033, [PERSON] на поштову адресу: [ADDRESS] було направлене повідомлення про місце та час проведення оцінки збитків ФОП [PERSON] (а.с.15 зворот). 13 квітня 2022 року ФОП [PERSON] , в присутності [PERSON] було складено Протокол огляду колісного транспортного засобу Volkswagen\~Golf,\~н.з.\~ [NUMBER] та зафіксовано об`єм пошкоджень (а.с.14 зворот, 15). Як вбачається зі звіту № 035/М3-22 від 25.04.2022 року, складеного ФОП [PERSON] про визначення оціночної вартості матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді від 04.02.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 14\~738,96 грн (без ПДВ), (а.с.8 зворот, 12). Відповідно до Довідки № 1 МТСБУ від 28.04.2022 року розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] становить 13333,07 грн (а.с.17). На підставі наказу МТСБУ від 28.04.2022 року, за платіжною інструкцією № 819248 від 29.04.2022 року [PERSON] перераховано 13\~333,07 грн (а.с.16 зворот). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо доводів представника відповідача про неналежність доказу, а саме звіту визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ проведеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (частина перша статті 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оціночна діяльність може здійснюватися, зокрема, у формі консультаційної діяльності, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі. Судом встановлено, що з метою визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] який надав відповідний звіт, на підставі якого було визначено розмір страхового відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) викладено висновок про те, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України". Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). З огляду на викладене слід зазначити, що відповідач не погоджуючись з наданим звітом та заперечуючи визначений розмір страхового відшкодування, власних належних та допустимих доказів на підтвердження завищення розміру страхового відшкодування не надав, не заявив клопотання про призначення експертизи тощо. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що\~Моторне (транспортне) страхове бюро України\~обґрунтовано пред`явило позов до [PERSON] про відшкодування суми майнової шкоди. Щодо вимог МТСБУ до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) суд зазначає наступне. За вимогами ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визнається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. За приписами\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року\~джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Відповідно до статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до пункту 40.3\~статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. За нормами частини першої статті 22\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2.статті 38\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" МТСБУ після\~сплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов\~до власника\~транспортного засобу,\~який спричинив\~ДТП,\~який не\~застрахував своюцивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки Позивач покрив збитки замість відповідача, то [PERSON] , як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідач [PERSON] не подав належні і допустимі докази на спростування позову. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню повний розмір сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved