Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Представник позивача\~ адвокат\~Працевитий Г.О.,\~який діє\~на підставі\~ Договору\~про надання\~правової (правничої)\~допомоги від\~05.06.2023, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1217 від 08.01.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення на користь стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №6810595 від 05.07.2019в розмірі 10 617,07 грн.; 2) стягнути з відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8\~061,71 грн. Також у позові зазначено про намір Позивача про можливе подання ним в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України додаткового розрахунку судових витрат та підтвердження їх понесення протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням ст.ст. 80,87,89 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки його було вчинено на копії кредитного договору, при його вчиненні нотаріусом не було перевірено безспірність нарахованої заборгованості та не перевірено наявності доказів укладання кредитного договору; направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень; нотаріус не повідомив Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцем знаходження останніх. Відповідачем вказані документи отримані особисто уповноваженими особами. Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином. 29.03.2024 представником відповідача [PERSON] , яка діє на підставі Довіреності від 02.01.2024 (строк дії до 02.07.2024) подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому, посилаючись на постанови Верховного суду у справі №922/2604/20, від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18, рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії, просила: 1) прийняти вказане клопотання до розгляду, 2) розглядати справу без їх участі, 3) відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, 4) відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6810595, відповідно до умов якого позивач отримав грошові кошти у сумі 4\~000,00 грн., строком на 15 днів (до 20.07.2019). Відповідно до п.1.5. сукупна вартість кредиту складає 1300,00 грн. в грошовому виразі та 791,00 відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові: комісію за надання кредиту 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 900,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 08.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №1217, згідно якого [PERSON] є боржником за Кредитним договором №6810595 від 05.07.2019, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №42-МЛ від 28.11.2019 є ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Строк платежу за Кредитним договором №6810595 від 05.07.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.11.2019 по 28.11.2020. Сума заборгованості становить 9 687,07 гривень, що складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту 3 833,50 гривень; простроченої заборгованості за комісією 2 000,00 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3 853,57 гривень. За вчинення цього виконавчого шансу нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача 930,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 10 617,07 гривень. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича від: 04.03.2021 - відкрито виконавче провадження №64721177 про примусове виконання вказаного виконавчого напису; 08.07.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2). З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 гривень, сплачений за подачу позову. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в сумі 8\~061,71 гривня, суд приходить до наступних висновків. Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Судом встановлено, що 05.06.2023 між позивачем та адвокатським бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого» укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір). Предметом договору є зобов`язання адвоката надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Також, 05.06.2023 між адвокатським бюро та позивачем було укладено Додатковий договір до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.06.2023, в якому обумовлено було вартість послуг адвоката за (Розділ 2) консультацію адвоката, підготовку позовної заяви про скасування виконавчого напису; подання позову від імені адвоката; зупинення виконавчого провадження; контроль справи у суді; участь адвоката в судових засіданнях; стягнення витрат на правову допомогу; закінчення виконавчого провадження; стягнення витрат на правову допомогу з кредитора (відповідача) всього 7 (сім) годин у сумі 7\~000,00 гривень. Згідно Розділу 3 Додаткового договору, гонорар адвоката за ведення справи у суді та скасування виконавчого напису нотаріуса становить 10% від суми зазначеної у виконавчому написі (сума боргу 10 617,07 грн.* 10%). 3.2. \~ \~ \~ \~Клієнт сплачує суму гонорару на користь адвоката виключно в тому випадку, якщо вказана сума гонорару буде стягнута судом на користь Клієнта додатково від витрат що Клієнт оплатив адвокату згідно п. 2.1 Договору. 3.2. \~ \~ \~ \~В тому випадку, якщо рішення суду буде ухвалене не на користь клієнта, Клієнт звільняється від обов`язку оплати гонорару. 3.3. \~ \~ \~ \~Клієнт сплачує адвокату гонорар лише після фактичного отримання суми стягнутого гонорару на користь Клієнта. 3.4. \~ \~ \~ \~Клієнт повідомлений, та розуміє, що за подання позову ним окремо сплачується судовий збір за подання позову 1211,20 грн. (якщо клієнт не звільнений від сплати судового збору), та судовий збір за забезпечення позову 605,60 грн. (в разі подання заяви про забезпечення позову) Забезпечення позову подається: Ні. Відповідно до Рахунку та Акту від 05.06.2023, вартість послуг, які адвокатське бюро надало позивачу склала 8\~061,71 гривня, з яких: 7 000,00 гривень за послуги, зазначені у Розділі 2 Додаткового договору та 1\~061,71 гривень Гонорар, відповідно до Розділу 3 Додаткового договору. Звертаючись з вказаним позовом до суду, адвокатом було заявлено стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати на правову допомогу в розмірі 8\~061,71 гривня. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial