Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтовано наступним. Позивач є дідом малолітнього [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , і з цього часу, позивач фактично займається вихованням, доглядом, розвитком та утриманням онука [PERSON] . Дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, з моменту його народження, не цікавиться його життям та не має наміру виконувати свої батьківські обов`язки, про що вказав у нотаріально посвідченій заяві від 11.03.2022. Враховуючи, що відповідач свідомо не бере участі у вихованні сина, просив позов задовольнити в повному обсязі та призначити позивача опікуном малолітнього [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.03.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2023 справу прийнято до провадження суддею Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. 18.05.2023 підготовче засідання відкладено на 18.07.2023, 10 год 00 хв. 03.07.2023 на адресу суду від представника третьої особи Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради надійшов Висновок органу опіки та піклування №1637/01-31 від 26.06.2023. 17.08.2023 від представника позивача [PERSON] - адвоката Адамчук Л.В. надійшло клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Документи сформовано в системі "Електронний суд". Ухвалою суду від 18.07.2023 залучено до участі у вказаній справі у якості третьої особи: Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 28.09.2023, 12 год 30 хв. 28.09.2023 від представника позивача [PERSON] - адвоката Адамчук Людмили Володимирівни повторно надійшло клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків. Документ сформовано в системі "Електронний суд". 28.09.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Калініченка М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 28.09.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача адвоката Адамчук Л.В. про виклик та допит свідків та клопотання представника відповідача адвоката Калініченка М.В. про відкладення розгляду справи. Суд відклав проведення підготовчого засідання на 30.10.2023, 10 год 30 хв. 10.10.2023 від третьої особи Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. 20.10.2023 від представника третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшли письмові пояснення. 30.10.2023 цивільну справу №686/25044/22 знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Мицик Ю.С. на лікарняному. Проведення підготовчого засідання призначено на 23.11.2023, 10 год. 30 хв. 23.11.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання в якому вона повідомила, що не заперечує щодо закриття підготовчого провадження у справі. 23.11.2023 ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 19.02.2024 визнано обов`язковою явку представника Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради в судове засідання. 25.03.2024 ухвалою суд повторно визнав обов`язковою явку в судове засідання представника третьої особи Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник позивача пояснила, що після смерті матері дитини, [PERSON] залишився проживати з дідом, оскільки батько дитини з народження сина не приймав участі у його вихованні та утриманні. Фактично малолітній [PERSON] залишився без батьківського піклування та засобів для існування. Вказала, що [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться здоров`ям дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням. Всі витрати по утриманню дитини взяв на себе позивач. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судові повістки, що направлялися на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник Органу опіки та піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради заперечувала проти задоволення позову. Підтримала висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] . Вказала, що Орган опіки та піклування не може підготувати подання про призначення [PERSON] опікуном дитини, оскільки він не перебуває на обліку потенційних опікунів (піклувальників), прийомних батьків, батьків-вихователів як кандидат в опікуни в службі у справах дітей Хмельницької міської ради. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Суд, вислухавши виступи позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, що наявна в матеріалах справи (т. 1 а.с. 8). Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] є батьком [PERSON] (т. 1 а.с. 10 -11). 04.12.2019 мати дитини, [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, яка наявна в матеріалах справи (т. 1 а.с. 9). Після смерті [PERSON] , малолітній [PERSON] проживає разом із дідом [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] в [ADDRESS] (т. 1 а.с. 12). Позивач до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лакаря-нарколога не звертався (т. 1 а.с. 15, 239). Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого - [PERSON] практично здоровий (т. 1 а.с. 240). [PERSON] уклала декларацію про вибір лікаря з КП «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Хмельницької міської ради», який надає первинну медичну допомогу [PERSON] (т. 1 а.с. 248). Відповідно до довідки Хмельницького закладу дошкільної освіти № 47 «Дзвіночок» Хмельницької міської ради Хмельницької області від 04.01.2024 № 01/24-02, [PERSON] відвідує заклад освіти, групу старшого дошкільного віку № [NUMBER] . Дитину приводить ЗДО та забирає бабуся [PERSON] й дідусь [PERSON] . Батько [PERSON] в закладі освіти не буває, батьківські збори не відвідує, не цікавиться у вихователів групи з приводу виховання та розвитку сина (т. 1 а.с. 249). Батько дитини [PERSON] підтвердив, що не приймає участі у вихованні дитини з дня його народження, не цікавиться його життям, з дитиною не спілкується, не заперечує та дає згоду на позбавлення його батьківських прав, що підтверджується копією заяви посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвою В.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 354, яка наявна в матеріалах справи (т. 1 а.с. 14). Рішенням №569 від 22.06.2023 виконавчого комітету Хмельницької міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 87-89). Згідно висновку органу опіки та піклування №1637/01-31 від 26.06.2023, комісія з питань захисту прав дитини посилається на те, що їм не надано інформації, яка підтверджує винну поведінку батька, свідоме нехтування батьківськими обов`язками. ухилення від виховання та утримання дитини. Тому комісія прийшла до висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] . В той же час, батько дитини на запрошення служби у справах дітей для проведення бесіди не приїхав. Органу опіки та піклування не надано інформацію про прихильність дитини до батька. Також комісією встановлено, що дитина проживає із дідом, [PERSON] , який створив належні умови для проживання та розвитку дитини. Працівники служби у справах дітей Хмельницької міської ради відвідали адресу проживання малолітнього, склали акт обстеження умов проживання. В судовому засіданні 17.01.2024 були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які суду повідомили, що є сусідами [PERSON] , який проживає зі своєю цивільною дружиною [PERSON] та онуком [PERSON] . Мати дитини померла, батька дитини вони ніколи не бачили. Вихованням, розвитком та забезпеченням дитини займається виключно дідусь [PERSON] із [PERSON] . Для дитини у будинку створені належні умови, дитина відвідує садочок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що проживає без реєстрації шлюбу з [PERSON] вже близько десяти років. Після смерті [PERSON] , дитина проживає разом з ними. Батько [PERSON] з [PERSON] про нього не піклується, не займається його вихованням, не допомагає утримувати. Дитина відвідує дитячий садочок, куди його відводить [PERSON] або вона. [PERSON] ніколи не чинив перешкод у спілкуванні батька із сином. Згодом з`ясувалося, що [PERSON] не вважає себе батьком [PERSON] . Як вбачається зі змісту позову, батько з дитиною тривалий час не бачився, матеріально не забезпечує, станом здоров`я сина не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. На даний час дитина повністю знаходяться на утриманні позивача, відповідач байдуже ставиться до його долі. Особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Правові висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 ВС та від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18. Частиною 6 ст.19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, даний висновок надається на підставі засідань комісії органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, який проводить відповідну перевірку щодо підстав для надання відповідного висновку. Для підготовки цього висновку комісія спілкується з обома батьками, вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав. Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі № 500/6325/17. Суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування №1637/01-31 від 26.06.2023 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , виходячи із рекомендаційного характеру такого рішення. Крім того, при ухваленні вказаного рішення не була врахована позиція самого [PERSON] , оскільки на засідання комісії останній не з`явився. Суд вважає, що орган опіки та піклування не обґрунтував свій висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав жодними доказами, крім того, що висловив своє припущення про можливість зміни поведінки батька у кращу сторону. Враховуючи, що відповідач добровільно відмовився від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не бачиться із сином, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов`язків не виконує. Більш того, за тривалий час розгляду справи в суді, відповідач не вжив заходів щодо відновлення стосунків із сином. Небажання брати участь у житті сина, забезпечувати його матеріально, підтримувати зв`язок із дитиною будь-яким чином та байдужість [PERSON] травмує психічне здоров`я дитини. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідоме нехтування батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно свого сина. При цьому суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача спрямовано насамперед на захист інтересів малолітньої дитини та є засобом стимулювання відповідача до належного виконання ним своїх обов`язків, який, у разі зміни свого ставлення до дитини та своїх батьківських обов`язків, матиме змогу звернутися до суду з відповідним позовом та поновити свої батьківські права. Що стосується заявленої позивачем вимоги про встановлення опіки над [PERSON] та призначення позивача опікуном над онуком. Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України). Згідно ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3. ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, враховуючи те, що відповідного подання про призначення [PERSON] опікуном над його онуком не надано, суд позбавлений можливості дійти висновку про можливість призначення його опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування в даній справі. Враховуючи вищезазначене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial