Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач у серпні 2022 року звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитом в сумі 156 731 грн. 00 коп., по відсотках в сумі 46 776 грн. 52 коп., по комісії в розмірі 64 919 грн. 35 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 026 грн. 41 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2019 року між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Сенс Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту №501178868 (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит. Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Банк виконав свої зобов`язання надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти на поточний рахунок клієнта. Проте, відповідач не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 18.07.2022 року має заборгованість перед Банком в загальному розмірі 268 426 грн. 87 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 156 731 грн. 00 коп., заборгованості за відсотках в сумі 46 776 грн. 52 коп., заборгованості по комісії в сумі 64 919 грн. 35 коп., яку і просять стягнути з відповідача на користь позивача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 17.01.2023 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16.03.2024 року позов задоволено. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01.11.2023 року за заявою відповідача скасовано заочне рішення та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. На електронну адресу суду надійшла заява представника АТ «Сенс Банк» про розгляд справи без їх участі, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являлася, про дату, місце та час була повідомлена належим чином та своєчасно, проте направляла клопотання про надсилання матеріалів до електронного кабінету відповідачки. Як убачається з матеріалів справи матеріали справи неодноразово направлялися на електронну адресу позивача, окрім того, матеріали справи містяться в електронному суді за таких обставин, враховуючи численні відкладення судових засідань відповідач не позбавлена була можливості ознайомитися з матеріалами справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідачки. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 28.08.2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір шляхом акцептування відповідачем оферти на укладення угоди про надання кредиту №501178868, підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" та паспорту споживчого кредиту. За умовами укладеного між сторонами договору відповідач отримала кредит в сумі 200 000 грн на строк 36 місяці зі сплатою 13,99 % річних за користування кредитними коштами з датою повернення кредиту 28.08.2022 року. Графіком платежів, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту №501178868 від 28.08.2019 року, встановлено порядок та строки погашення щомісячних платежів на погашення кредиту. Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по особовим рахункам [PERSON] за період з 28.08.2019 року по 18.07.2022 року. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти. Однак, всупереч умов Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості (а.с.21) станом на 18.07.2022 року становить 268 426 грн. 87 коп. з яких: заборгованість за кредитом (тілом) в сумі 156 731 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками в сумі 46 776 грн. 52 коп., заборгованість по комісії в сумі 64 919 грн. 35 коп. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1,3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів, щодо належного виконання умов договору та спростування розміру заборгованості відповідачем [PERSON] суду не надано. Оскільки відповідач припинила виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використання кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, а відтак позов слід задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором №501178868 від 28.08.2019 року за тілом кредиту в сумі 156 731 грн., заборгованість по відсотках в сумі 46 776 грн. 52 коп., заборгованість по комісії в розмірі 55000 грн. В задоволенні решти вимог щодо стягнення комісії суд відмовляє. Таким чином, комісія за період прострочення грошового зобов`язання не підлягає нарахуванню з 24 лютого 2022 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 877 грн. 61 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial