Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

01.11.2023 шляхом направлення поштового відправлення (яке надійшло до суду 06.02.2024) представник АТ «Сенс Банк» адвокат Мужик Н.Т. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 23.12.2021 №491059982 у розмірі 58284,88 грн. Окрім того, просив стягнути з відповідача на їх користь витрати по сплаті судового збору, посилаючись на невиконання відповідачкою умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою судді від 07.02.2024 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Про час слухання справи повідомлялася судовою повісткою, надісланою з рекомендованим повідомленням. До суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, що дає підстави для висновку, що відповідачка за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутня, тому вона відповідно до ч. 8 ст.\~128\~ЦПК\~України вважається повідомленою. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.12.2021 [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви АТ «Сенс банк» підписали оферту на укладання Угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії №491059982. Також 23.12.2021 банком та [PERSON] була підписана анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції Акціонерного товариства АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб АТ «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит в гривнях зі сплатою процентів за користування кредитом 32 % річних. Відповідно оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ«Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума 45541,85 гривень, процентна ставка 32% річних, тип ставки - фіксована, строк надання кредиту 36 місяців. Окрім того, представником позивача було надано суду графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахування всіх супровідних послуг (арк. справи зворот 5 стор. та стор. 6). Згідно наявного в матеріалах справи меморіального ордеру №804398098 від 24 грудня 2021 року АТ «Альфа-Банк» було надано відповідачці грошові кошти в сумі 45541,85 грн. за кредитним договором №491059982 від 23.12.2021. 30 листопада 2022 року найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» змінено на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Так, відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Альфа-Банк"№ 2/2022 від 12 серпня 2022 року, вирішено змінити найменування Банку з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 30 листопада 2022 року Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменуванняАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування -АТ «Альфа-Банк») наАКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування -АТ «СЕНС БАНК»). Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці обумовлені договором грошові кошти. Згідно наданого представником позивача розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №491059982 від 23.12.2021 станом на 22.01.2023 складає 58284,88 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 43983,14 грн., заборгованість за відсотками в сумі 14301,74 грн. Згідно виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 23.12.2021 по 28.02.2023, відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення виниклої за кредитним договором заборгованості. За такого, [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2023 року на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, відповідачем дану вимогу залишено без реагування, відповідач свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим, має заборгованість в розмірі 58284,88 грн. Судом також встановлено, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів Акціонерного товариства «СЕНС БАНК». Доказів протилежного суду не надано. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Також, згідно ч. 2ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1ст. 1049 ЦК України). Відповідно ч. 2ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Як було встановлено судом, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що підтверджено належними та допустимими доказами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №491059982 від 23.12.2021 станом на 22.01.2023 складає 58284,88 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 43983,14 грн., заборгованість за відсотками в сумі 14301,74 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved