Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У січні 2024 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В позовній заяві директор товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр`зазначив, що 04.10.2021 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» шляхом підписання Оферти укладено Договір про споживчий кредит № 101682076, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 8000 грн. шляхом переказу на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 04.10.2021 року. Згідно п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 17.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором про споживчий кредит №101682076 від 04.10.2021 року, що уклали між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №101682076 від 04.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Враховуючи положення ст.ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за Договором про споживчий кредит №101682076 від 04.10.2021 року. Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.12.2023 становить 42 240 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 8000,00 гривень, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 32 720 гривень, заборгованість з комісії - 1520 гривень.Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження та без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.10.2021 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 101682076 на суму 8000 гривень. 17.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №101682076 від 04.10.2021 року, що укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №101682076 від 04.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором про споживчий кредит № 101682076 від 04.10.2021 року станом на 11.12.2023 року, відповідно до якого заборгованість [PERSON] становить 42 240 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 32 720 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 1 520 грн. - заборгованість з комісії. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 13 000 гривень.

Outcome: approved