Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Сампару Надію Миронівну звернулася в суд з позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 03.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/7187/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просили суд позов задоволити та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи без присутності представника. При розгляді справи покладається на думку суду. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 17.03.2023 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. У відомостях про батьків [PERSON] вказаний батьком, а [PERSON] матір`ю. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №26. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 03.07.2013 [PERSON] склав заповіт, посвідчений в.о. секретарем виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Мар`яш О.В., зареєстрованим у реєстрі за №81, згідно якого, все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все, що ще буде належати йому на час смерті в належні йому майнові права та обов`язки, заповів [PERSON] . Як вбачається із копії спадкової справи №177/2014 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа заведена за заявою дружини померлого [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині та спадкування за законом від 24 квітня 2014 за номером №564. 24 квітня 2014 року також була подана заява дочки померлого [PERSON] за №564 про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці не зверталися. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 12.03.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.10.2022 Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №132. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 03 липня 2013 року за реєстровим № 80, Скоморохівською сільською радою Тернопільського Тернопільської області було складено та посвідчено заповіт від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] на все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що ще буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час її смерті. Як вбачається із копії спадкової справи №122/2023 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 04 квітня 2023 року за номером №287. Інші спадкоємці не зверталися. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 12.03.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Тернопільської районної Ради народних депутатів від 30.05.1987 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з двох членів, головою якого є [PERSON] . Як вбачається із інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14.07.2021 року за № 862 за матеріалами бюро станом на 01 січня 201.3 року житловий будинок з господарськими будівлями спорудами [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок видане Тернопільською районною радою 30.05.1987 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 96. Згідно довідки №183 виданої 11.04.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок [ADDRESS] , належав колгоспному двору, який складався з двох членів, головою якого був [PERSON] (помер [INFO] ) та інші члени - [PERSON] (померла [INFO] ). 30.06.2021 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 100,8 кв.м., житлова 64,3 кв.м. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14.07.2021 року за №861 по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1960 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належали по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із вимог ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт в користь [PERSON] , остання спадщину прийняла, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку була дружина спадкодавця [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині за № 563 від 24.04.2014. Тому, [PERSON] успадкувала належну померлому 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Також, беручи до уваги те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно, зокрема належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] , остання спадщину прийняла, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, а тому вона успадкувала належну померлій 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Таким чином, загальна частка успадкованої [PERSON] частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті батьків складає: 1/2 частка після смерті батька [PERSON] та 1/2 частка після смерті матері [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved