Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернувсь до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина зокрема на дві земельні ділянки: площею 0,250 га, кадастровий номер 3222784701:01:012:0020, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), та площею 0,250 га, кадастровий номер 3222784701:01:012:0045, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: с. Мостище Фастівського району Київської області. За життя, а саме 20.09.2019 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5, відповідно до якого вона заповіла позивачу вказані вище земельні ділянки. При зверненні позивача до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав на майно померлої матері, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску ним встановленого строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що причина пропуску ними строку на прийняття спадщини пов`язана із введенням 24.02.2022 року воєнного стану в Україні. Так, у зв`язку із розпочатою військовою агресією росії проти України було прийнято декілька нормативно-правових актів, що визначають важливі питання процедури спадкування в період дії воєнного стану. Зокрема, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», на час дії воєнного стану строки для прийняття спадщини зупиняються. Згідно ж Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022р №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Отже, він пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями законів щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для нього та в кінцевому результаті мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, з 24.02.2022 року позивач був членом добровольчого формування Боярської територіальної громади №1 ім. Євгена Коновальця та був задіяний на виконанні завдань по охороні громадського порядку, що підтверджується довідкою № 795 від 30.04.2022 року. В сукупності вказані обставини стали підставою пропуску позивачем визначеного законом 6-місячний строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері. Враховуючи наведене, позивач вважає, що він з поважних причин не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою, та посилаючись на ст. ст. 1269, 1272 ЦК України просив суд визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяв про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , як пропущеного з поважної причини. Ухвалою суду від 12.12.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України (а.с.27). Ухвалою суду від 01.03.2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та витребувано від Боярської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №406/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.47), яка надійшла до суду 17.04.2024 року та приєднана до матеріалів справи (а.с.56-74). Ухвалою суду від 24.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2024 року (а.с.77). В судове засідання 07.05.2024 року позивач не прибув, згідно поданого письмового клопотання просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.81). Належним чином повідомлений про день та час слухання справи (а.с.80), представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розглядові справи. Раніше поданого письмового клопотання (а.с.42), відповідач просив слухати справу у відсутності його представника за наявними у справі матеріалами. Протягом встановленого судом строку відповідач відзиву на позов не подав, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Станом на 29.12.2021 року разом померлою [PERSON] зареєстрованих осіб не значилося. Наведене підтверджується копіями наступних документів, які містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2022 року (а.с.12), свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 16.07.1960 року (а.с.13) та довідкою Боярської міської ради Київської області №870/13.01-26 від 31.10.2023 року (а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина зокрема на дві земельні ділянки: площею 0,250 га, кадастровий номер 3222784701:01:012:0020, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,250 га, кадастровий номер 3222784701:01:012:0045, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: с. Мостище, що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну днинку серії КВ №116534 від 14.12.2004 року та державного акту на право власності на земельну днинку серії КВ №116535 від 14.12.2004 року (а.с.16-17, 18-19). Як вбачається з копії спадкової справи №406/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Боярською державною нотаріальною конторою (а.с.56-74), згідно заповіту, посвідченого 20.09.2019 року секретарем виконкому Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5 (а.с.71), [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку розміром 0,250 га з кадастровим номером 3222784701:01:012:0045, яка розташована в селі Мостище та земельну ділянку розміром 0,250 га з кадастровим номером 3222784701:01:012:0020, яка розташована в [ADDRESS] , заповіла сину [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , податковий номер 2208916351. Вказаний заповіт на день смерті заповідача є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74941498 від 29.11.2023 року (а.с.59-69, а саме а.с.68). При зверненні позивача [PERSON] до Боярської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] йому було у цьому відмовлено у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2348/02-31 від 29.11.2023 року (а.с.72). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався зокрема на те, що з 24.02.2022 року він був членом добровольчого формування Боярської територіальної громади №1 ім. Євгена Коновальця та був задіяний на виконанні завдань по охороні громадського порядку, що підтверджується довідкою № 795 від 30.04.2022 року, а тому не мав об`єктивної можливості вирішувати свої побутові питання. Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що причина пропуску ним строку на прийняття спадщини пов`язана із введенням 24.02.2022 року воєнного стану в Україні та прийняттям у зв`язку з цим декількох нормативно-правових актів, що визначають важливі питання процедури спадкування в період дії воєнного стану. Так, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, строк дії якого постійно продовжувався, останнього разу Указом Президента України від 26.07.2023 року №451/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», на час дії воєнного стану строки для прийняття спадщини зупиняються. Згідно ж Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022р №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Проте, всі наведені вище зміни, що стосувалися питання строку прийняття спадщини та відображені в зазначених вище нормативних документах не призвели до змін Цивільного кодексу України, зокрема статті 1270, що в свою чергу має вищу юридичну силу по відношенню до Постанов. У зв`язку з наявністю розбіжностей в нормативних документах, які регулюють питання строків прийняття спадщини, у позивача виникло хибне уявлення про те, що він може подати заяву про прийняття спадщини після завершення війни, або у будь-який час дії воєнного стану, не обмежуючись 6-ма місяцями, що слідують після смерті спадкодавця. У зв`язку з цим він пропустив визначений законом 6-місячний строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] судом не встановлено. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкування - особливий правовий інститут. Можливість стати спадкоємцем не залежить від соціального статусу особи, її дієздатності, громадянства тощо. Водночас, законодавство встановлює певні умови, дотримання яких є обов`язковим для оформлення прав на спадкове майно. Однією із таких умов є дотримання спадкоємцем строку на прийняття спадщини. Цивільний кодекс (ЦК) України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом 6 місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Разом із тим, пропуск строку для прийняття спадщини не є безумовною підставою, що позбавляє спадкоємців права на спадок. Закон передбачає механізм захисту прав спадкоємців і дозволяє подати заяву про прийняття спадщини поза межами 6-місячного строку. Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину; за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини на які посилались позивачі, в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справу: початок воєнних дій, окупація, зміни в законодавстві, у своїй сукупності є поважними причинами пропуску позивачами строку для прийняття спадщини. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належать до спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців, які би прийняли спадщину судом не встановлено, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved