Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

представник позивача просить суд визнати причини пропуску [PERSON] , [INFO] , шестимісячного строку для сприйняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] поважними та встановити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 4,4930га, кадастровий номер 3222287200:05:005:0003, яка розташована на території Ставівської сільської ради Обухівського району Київської області. 17.03.2021 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тєрнюк Є.В. та зареєстрований в реєстрі за № 474, 475, згідно з яким вищевказану земельну ділянку 4,4930 га з кадастровим номером 3222287200:05:005:0003 [PERSON] заповів [PERSON] . Отже, позивач є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] за заповітом. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Для прийняття спадщини [PERSON] позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Воловенко О.П. Листом від 01.11.2023 року № 65/01-30 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Воловенко О.П повідомила позивача, що ним було пропущено шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини [PERSON] та для визначення йому додаткового строку необхідно звернутися з відповідним позовом до суду. Отже, позивач не може через нотаріуса оформити спадщину [PERSON] та для захисту своїх спадкових прав змушений звернутися до суду з даним позовом про визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] . Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважаних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач з поважних причин своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] так, як зазначалося вище, позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та не є членом сім`ї чи родичем. У зв`язку з тим, що позивач не проживав спільно з [PERSON] та не є членом його сім`ї, то він своєчасно не довідався про смерть [PERSON] . Через це ним було пропущено визначений законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Коли позивач дізнався про смерть [PERSON] , розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на території України та через воєнні дії позивач був позбавлений можливості займатися питанням спадкування. Станом на даний час оформити спадщину [PERSON] через нотаріуса без судового рішення про визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] неможливо, а тому спадкове майно позивача підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, строк на прийняття спадщини [PERSON] позивачем був пропущений з поважних причин та без його поновлення позивач не може реалізувати свої права як спадкоємець та отримати спадщину [PERSON] . Крім того, до цього часу, крім позивача, ніхто не звертався до нотаріуса про прийняття спадщини після [PERSON] , а тому визначення додаткового строку позивачу у цій справі не порушить прав та інтересів інших осіб. Виходячи з наведеного, позивач вважає, що наявні усі підстави для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини померлого [PERSON] . Представник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що представник відповідача в засідання суду не з`явився без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, який не заперечував винесення заочного рішення та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 4,4930га, кадастровий номер 3222287200:05:005:0003, яка розташована на території Ставівської сільської ради Обухівського району Київської області. 17.03.2021 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тєрнюк Є.В. та зареєстрований в реєстрі за № 474, 475, згідно з яким вищевказану земельну ділянку 4,4930 га з кадастровим номером 3222287200:05:005:0003 [PERSON] заповів [PERSON] . Отже, позивач є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та не є членом сім`ї чи родичем. У зв`язку з тим, що позивач не проживав спільно з [PERSON] та не є членом його сім`ї, то він своєчасно не довідався про смерть [PERSON] . Через це ним було пропущено визначений законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Коли позивач дізнався про смерть [PERSON] , розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на території України та через воєнні дії позивач був позбавлений можливості займатися питанням спадкування. При цьому, у ситуації, коли спадкоємцем пропущено строк на прийняття спадщини, то немає значення на який термін його було пропущено, а тому для реалізації своїх спадкових прав, позивач змушений звернутися до суду із цією заявою. Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved