Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник адвокат ПриходченкоО.О.звернулася до суду з позовною заявою, якою просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батькомЛондарєва-БаньковськогоА.А.Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.02.2022шлюб між сторонами було розірвано. Батько дитини більшеп`яти років та по теперішній час дитину не відвідує та не цікавиться її розвитком , станом здоров`я, не несе будь яких витрат на утримання дитини, самоусунувся від виховання сина. Зважаючи, що відповідач не виходить на зв`язок із позивачем, остання зверталася до Сумського районного управління поліції, де 29.09.2021 їй була видана довідка, про те, що відповідач 03.02.2016 виїхав за межі України у напрямку Російської Федерації. Місцезнаходження останнього на території України не встановлене.Зважаючи на таке ставлення відповідача, позивач була змушена звернутися до суду із позовом про стягнення із відповідача аліментів та визначення місця проживання дитини разом із нею.Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду в м. Суми від 18.03.2021 із відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини та визначено місце проживання дитини разом із матір`ю. Починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження і до цього часу, відповідач жодного разу не сплачував аліменти.Крім того, зазначила, що відповідач не підтримує стосунків з сином, не спілкується, не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не займається його вихованням та життям. Таким чином, останній фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню дитини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 22.11.2023 справу прийнято до провадження . Ухвалою суду від 06.03.2024 закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.85). Позивач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник адвокат Приходченко О.О.надала заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судовому засідання 03.04.2024 надали пояснення аналогічні викладеним у позові, просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.77,86,). Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник Опікунської ради при органі опіки і піклування Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Будь якихзаявпро відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.75). Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської радив судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи, надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.79-80). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідки [PERSON] та МоісеєнкоІ.В, які є сусідами позивача, в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] напротязі п`яти років проживає в [ADDRESS] разом із своїм сином та матір`ю. Відомо, що дитина росте без батька, ніколи не бачили його. Колишній чоловік ніколи не приймав участі у вихованні хлопчика. Дитину забезпечує мати, піклується про нього, водить на заняття та спорт. Його бабуся, яка проживає з ними також приймає участь у вихованні онука. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2016, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.02.2022 було розірвано (а.с.15,79). Від даного шлюбу у подружжя народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 18.01.2019, видане Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.18). Дитина має прізвище [PERSON] та ім`я [PERSON] , що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 №8 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.02.2021 (а.с.19-22). Згідно довідки, виданої головним спеціалістомвідділуреєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» від 13.01.2021 вбачається, що дитина мешкає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою, виданою головою ОСББ «Проспект3» від 24.09.2021 (а.с.23,24). Як вбачається із матеріалів справи, вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить родині [PERSON] , а саме: матері - [PERSON] , батьку - [PERSON] та позивачціБаньковськійГ.О., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.05.2001 (а.с.25). Заочним рішення Ковпаківського районного суду в м. Суми від 18.03.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 30.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття,а також визначено місце проживання дитини разом із матір`ю (а.с.30-31). На підставі рішення Ковпаківського районного суду в м. Суми від 18.03.2021, державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), відкрито виконавче провадження №65491247 та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2021 (33-38). Однак із наданих матеріалів справи вбачається, що починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження і до цього часу, відповідач жодного разу не сплачував аліменти.19.10.2021, позивачем був направлений запит до вищевказаного відділу ДВС, з метою отримання розрахунку заборгованості відповідача по вищевказаному провадженню. Вказаний запит був повернутий відправнику, адже одержувач відмовився від його отримання (а.с.36-38). Відповідно довідки, виданої завідувачем Сумського ДНЗ №36 «Червоненька квіточка» від 02.11.2021 №338, [PERSON] , відвідує вказаний навчальний заклад з 03.01.2021. За час перебування дитини у закладі, відповідач не спілкувався із вихователями групи, дитину не приводив до дитячого закладу, не забирав, не відвідував протягом дня, не цікавився успіхами та досягненнями. Батьківську плату за харчування не сплачував. На батьківських зборах також був відсутній (а.с.39). Згідно інформації, наданої директоромКНП «Центр первинної медико-сані гарної допомоги №2» Сумської міської Ради від 21.10.2021 №1824/05-21 вбачається, що [PERSON] надглядається у лікаря-періатра з вересня 2020. Діагноз: здоровий.На прийом до лікаря завжди приводить мати, яка постійно виконує рекомендації лікаря щодо лікування дитини під час хвороби та здійснює профілактично-лікувальні заходи. Батько жодного разу не приводив хлопчика на прийом. Позивач на диспансерному обліку не перебуває, укладена декларація із сімейним лікарем (а.с.40). Відповідно до характеристики з Сумського дошкільного закладу №36 «Червоненька квіточка» зазначено, що дитина за час перебування у групі зарекомендував себе як веселий, добрий ита життєрадісний хлопчик. Мати малолітнього приводить та забирає дитину із садочка, відвідує батьківські збори. Батько хлопчика, протягом вказаного часу до садочка не з`являється та педагогічному складу або керівництву не відомий (а.с.65). Згідно довідки, виданої начальником полковником національної поліції ГУНП в Сумській області № 20267 від 29.09.2021, громадянин [PERSON] 03.02.2016 виїхав за межі України у напрямку Російської Федерації. Крім того зазначено, що місце знаходження останнього на території України не встановлене (а.с.27). Працівником Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради16.02.2024 було обстежено умови проживання дитини, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження було з`ясовано, що родина проживає в 3-х кімнатній квартирі, 1/3 частка якої ж праві власності належить БаньковськійГ.О. У квартирі зроблено сучасні ремонт, достатня кількість сучасних меблів та побутової техніки, чисто, охайно складені речі, для сина облаштована окрема кімната. Хлопчик у повній мірі забезпечений одягом, взуттям відповідно до віку та сезону, канцелярськими приладдями, для дитини створені належні умови для гармонійного розвитку (а.с.79 на зворотному аркуші). Згідно висновку заступника начальника Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 20.02.2024 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього синаЛондарєва - БаньковськогоА.А., 25.12.2018 (а.с. 79-80). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Відповідач належним чином не піклується про сина, не забезпечив відповідні умови для проживання дитини. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, відповідач не має бажання змінити ставлення до виховання та утримання своєї дитини. Хлопчик проживає зі своє матір`ю та бабусею, які піклуються про нього, утримують, доглядають, розвивають та спілкуються з дитиною в необхідному обсягу. Батько хлопчика фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно свого сина, усі вище викладені факти свідчать про безпідставне ставлення відповідача до своєї дитини, про байдужість та повне ігнорування його життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення батька від виховання дитини через винну поведінку відповідача, який свідомо нехтує у спілкуванні з сином. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач напротязі всього життя дитини не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, передбаченому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved