Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

29.01.2024 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача Фастівської міської ради про розірвання договору оренди землі посилаючись на те, що 27 листопада 2020 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди землі за № 08-12/134. Договір оренди землі укладався відповідачем за результатами земельного аукціону, як з переможцем аукціону, який запропонував найбільшу ціну. Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,0012 га з кадастровим номером: 3211200000:09:007:0275 та з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Вказана земельна ділянка була взята позивачем в оренду саме для використанні її для здійснення торгівлі після будівництва на цій ділянці об`єкту торгівлі магазину. Але від початку дії договору і по дату подання даної позовної заяви позивач не мав змоги здійснити використання даної земельної ділянки за її цільовим призначенням, яке зазначене в договорі, а саме для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, причиною чого стали неправомірні дії Відповідача, в зв`язку з чим договір оренди має бути розірваний. На момент подачі позову позивач немає жодної можливості здійснювати будівництво об`єктів торгівлі на вказаній земельній ділянці, тобто не має можливості використання її за цільовим призначенням відповідно до умов договору. Виникнення таких обставин стало можливим виключно через те, що Фастівською міською радою не було належним чином проінформовано Орендаря під час проведення земельних торгів (аукціону) та в подальшому під час укладення договору оренди землі про необхідність обов`язкового отримання згоди від будь-яких третіх осіб щодо здійснення будівництва на вказаній земельній ділянці. Такі дії відповідача є не доброчесними та повністю незаконними, оскільки порушують норми діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства. Просить розірвати договір оренди землі № 3 08-12/134 від 27.11.2020 року укладеного між ним та Фастівською міською радою. Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 16.02.2024 від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву в якому представник відповідача зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, між Фастівською міською радою та позивачем було укладено договір оренди землі. Відповідно до умов Договору (п.1.2.8) Орендарю була передана у строкове платне користування строком на 5 років земельна ділянка площею 0,0012 га за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером: 3211200000:09:007:0275 та з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Згідно п.2.1 та 2.2 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди. Розглянувши звернення [PERSON] від 16.03.2023 року рішенням виконавчого комітету № 268 від 12.06.2023 року останьому надано дозвіл на оформлення Паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, а 23.06.2023 року Позивачу був виданий вказаний паспорт. Таким чином відсутні будь-які перешкоди що заважають позивачу використовувати орендовану земельну ділянку. Просили у задоволені позову відмовити. 01.03.2024 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та надав пояснення аналогічні у наданому відзиві на позов. Просив у задоволені позову відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При розгляді справи судом встановлено, що 27 листопада 2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем Фастівською міською радою в особі міського голови [PERSON] було укладено Договір оренди землі № 08-12/134. Підставою укладення вказаного Договору було рішення Фастівської міської ради № 37/140-LХХІХ-VІІ від 27.08.2020 року «Про продаж права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі у [ADDRESS] ) на земельних торгах (аукціоні)» та протоколу № 1079 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки. Згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі № 08-12/134 від 27.11.2020 року в оренду передається земельна ділянка площею 0,0012 га, у тому числі землі, які використовуються для будівництва та обслуговування будівель торгівлі 0,0012 га строком на п`ять років. На момент передачі Орендарю земельна ділянка знаходиться в належному стані і є придатною для використання за призначенням. Згідно п. 15 Договору оренди землі цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно п. 25 Договору на орендовану земельну ділянку обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб не встановлено. 15.12.2020 року позивач звернувся до Фастівської міської ради щодо надання дозволу на оформлення Паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по [ADDRESS] . Листом № ПЗ5.2643.4 від 29.12.2020 року Виконавчий комітет Фастівської міської ради повідомили [PERSON] , про надання повного пакету документів для вирішення питання щодо надання дозволу на отримання Паспорту прив`язки тимчасової споруди. 12.06.2023 року згідно Рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради № 268 «Про надання дозволу [PERSON] на оформлення Паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по [ADDRESS] » виконавчий комітет вирішив надати дозвіл [PERSON] на оформлення паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по [ADDRESS] згідно передпроєктних пропозицій, наведених у додатках. Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Фастівської міської ради виготовити паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за вказаною адресою. Згідно Паспорту прив`язки ТС Торгівельний павільон по продажу продуктових товарів зареєстровано № 18-06/02 виданий відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23.06.2023 року. Згідно із частиною 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. На виконання статті 28 вказаного Закону Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 21 жовтня 2011 року № 244 затвердило Порядок № 244, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (пункт 2.1 Порядку № 244). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи 23.06.2023 року позивачу було видано паспорт прив`язики тимчасової споруди. Звернувшись з позовом до суду про розірвання договору оренди землі позивач зазначає, що з боку відповідача здійснюються дії які є незаконними та порушують норми діючого законодавства. При цьому позивачем обґрунтовує неможливість використання земельної ділянки за її цільовим призначенням будівництво і обслуговування будівель торгівлі. Разом з тим, доказів, що підтверджують неможливість використання земельної ділянки за її цільовим використанням позивачем не було надано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 43,57 ЦПК України). Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів, що обґрунтовують позовні вимоги, а саме що відповідачем чиняться перешкоди у здійсненні користування та використання щодо цільового призначення земельної ділянки, яка була надана в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Outcome: dismissed