Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

21 листопада 2023 року адвокат Михайленко Н.М., яка є представником [PERSON] , звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою, предметом якої є: визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 906382, що виданий 01 жовтня 2009 року на підставі рішення ХХХІХ сесії 5 скликання Куцурубської сільської ради № 3 від 11 червня 2009 року на ім`я [PERSON] , зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010902102173, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,0604 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги представник обґрунтовувала тим, що після смерті матері позивачка [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка за життя, 14 вересня 2011 року склала заповіт, що посвідчений секретарем Куцурубської сільської ради Поспеловою О.П., зареєстрований в реєстрі за № 305, згідно з яким мати заповіла позивачці житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] та земельну\~ділянку площею\~0,00841\~га.Крім того, померлій матері позивачки належала земельна ділянка, площею 0,0604 га, яка розташована за тією ж адресою, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, але вона не охоплена заповітом. Крім того, представник позивачки посилається на те, що на вказаній земельній ділянці знаходиться не тільки житловий будинок, який спадкодавиця заповіла позивачці, а і житловий будинок [ADDRESS] , який за вказаним вище заповітом мати позивачки заповіла сестрі позивачки [PERSON] . В 2010 році мати позивачки зробила поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на два окремі будинки з двома окремими поштовими адресами: [ADDRESS] та 6-б. Тобто було проведено поділ домоволодіння, а поділ земельної ділянки за вказаною адресою спадкодавицею проведено не було. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання спадщини на спірну земельну ділянку, нотаріусом позивачці було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказану вище земельну ділянку або скасування вказаного вище державного акту на право власності на земельну ділянку. Посилаючись на викладене, представник просила визнати недійсним спірний державний акт на право власності на земельну ділянку та судові витрати віднести на рахунок позивачки. Ухвалою від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від\~10\~січня 2023\~року у\~приватного нотаріуса\~Миколаївського районного\~нотаріального округу\~Миколаївської області\~Тельпіш Марини\~Миколаївни витребувано копію спадкової справи № 43/2023 відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка до суду надійшла 29 січня 2024 року. Ухвалою від 08 лютого 2024 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача Куцурубської сільської ради Миколаївського район Миколаївської області надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] зазначили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, представник Куцурубської сільської ради Миколаївського район Миколаївської області зазначив, що з позовом сільська рада згодна. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , дошлюбне прізвище якої [PERSON] , народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] та свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 9-10). Згідно з копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с. 25) та серії [NUMBER] (а.с. 28) [PERSON] є також матір`ю відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які до одруження мали прізвище [PERSON] , що підтверджується копією довідки від 14 березня 2008 року № 85 (а.с. 26) та копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 29). 01 жовтня 2009 року на підставі рішення ХХХІХ сесії 5 скликання Куцурубської сільської ради № 3 від 11 червня 2009 року було видано державний акт на право на земельну ділянку серії ЯЕ № 906382 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010902102173, яким посвідчується право приватної власності [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,0604 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] (а.с 4). Відповідно до\~свідоцтв про\~право власності\~на нерухоме\~майно №\~940249\~від 12\~березня 2009\~року (а.с.\~16)\~та № 810315 від 08\~лютого 2011\~року (а.с.\~13)\~ [PERSON] \~на праві\~приватної власності\~належать житлові\~будинки:\~загальною площею\~52,10\~кв.м.\~за адресою: [ADDRESS] та площею 50 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 14 вересня 2011 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Куцурубської сільської ради Поспеловою О.П., та зареєстрований в реєстрі за № 305, згідно з яким на випадок її смерті зробила таке розпорядження: земельні ділянки розміром 0,39 га і 1,27 га та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] заповіла донці [PERSON] ; земельну ділянку розміром 2,09 га заповіла донці [PERSON] ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,00841 га (держаний акт серії ЯЕ № 912052 від 01 жовтня 2009 року)заповіла доньці [PERSON] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане 17 травня 2023 року (а.с. 23). З копії спадкової справи № 43/2023, відкритої 01 серпня 2023 року приватним нотаріусом\~Миколаївського районного\~нотаріального округу\~Миколаївської області Тельпіш М.М. та інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 01 серпня 2023 року № 73413694 вбачається, що 13 червня 2023 року позивачка [PERSON] \~та відповідачі[PERSON] ,\~ [PERSON] , як спадкоємці, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались (а. с. 63-111). Листом приватного нотаріуса\~Миколаївського районного\~нотаріального округу\~Миколаївської області Тельпіш М.М. від 14 серпня 2023 року № 139/02-14 позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку,\~площею 0,0604\~га відмовлено, оскільки вищевказана земельна ділянка, прилегла до житлового будинку, який за заповітом їй заповіла мати, не охоплена заповітом та норми Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України передбачають, що у разі набуття права власності на цілий житловий будинок до спадкоємця повинне перейти і право власності на цілу земельну ділянку, прилеглу до цього житлового будинку, однак заповідач заповів їй лише житловий будинок та позивачці рекомендовано звернутися до суду про визнання права власності на вищевказану земельну ділянку або скасування вищезазначеного державного акта (а.с.22). Статтею 4\~ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом приписів ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 15\~ЦК Українизакріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб. Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено ст. 126 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також права постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з положеннями ст.ст. 152, 155 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи наведені\~обставини,\~а також\~те,\~що позивачка, не може\~реалізовувати свої\~речові права на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку через невідповідність державного акту на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] вимогам закону, оскільки заповідачем за життя не проведено поділу вказаної земельної ділянки, а нерухоме майно за цією адресою поділено за життя його власницею на дві окремі поштові адреси і площа зазначена в спірному державному акті не відповідає дійсності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання державного акту недійсними. На підставі викладеного,

Outcome: approved