Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

20.11.2023 року до суду звернувся [PERSON] (далі - позивач або відповідач за зустрічними позовами), в інтересах якого діє адвокат Бондаренко Ганна Євгеніївна, з позовом до [PERSON] (далі - відповідача-1 або позивача за зустрічним позовом), [PERSON] (далі - відповідача-2 або позивача за зустрічним позовом) про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування, у якому просив суд: - визначити частку спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , у спільному сумісному майні, а саме: земельної ділянки площею 0,0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153, у розмірі 7/10 частини (земельної ділянки), та припинити право спільної сумісної власності. - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 7/10 частини земельної ділянки площею 0.0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153. Стислий виклад позиції позивача Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] є онуком померлої [PERSON] . У приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітової Т.С [PERSON] /відповідач-1/ відмовилась від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , на користь свого сина - [PERSON] /позивача/. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом позивач прийняв спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді 7/10 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] . За життя [PERSON] належала земельна ділянка із кадастровим номером - 5110300000:01:004:0153, загальною площею - 0,0609 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Листом від 22.09.2023 за № 238/02-31 приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітова Т.С відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, із кадастровим номером - 5110300000:01:004:0153, загальною площею - 0.0609 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлої [PERSON] , у зв`язку із тим, що у земельній ділянці не визначено частку померлої. У зв`язку із перебуванням частки майна померлої у спільній сумісній власності без визначення часток позивач позбавлений можливості переоформити спадкове майно померлої на своє ім`я у поза судового порядку, а тому змушений звернутися до суду за захистом. Іншими співвласниками земельної ділянки є дочка померлої [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь свого сина. [PERSON] володіє 3/20 житлового будинку за [ADDRESS] . [PERSON] володіє 3/20 житлового будинку за [ADDRESS] . Процесуальні дії у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 року провадження по вказані справі було відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 11.12.2023 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності, у якому просила суд: - визначити частку [PERSON] у спільному сумісному майні. а саме: земельної ділянки площею 0,0609 га. за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153 у розмірі 3/20 частини (земельної ділянки) та припинити право спільної сумісної власності. - визнати за [PERSON] право власності на 3/20 частини земельної ділянки площею 0,0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153. Зустрічний позов мотивований тим, що [PERSON] є власницею земельної ділянки із кадастровим номером - 5110300000:01:004:0153, загальною площею - 0,0609 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є однією із власниць земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 674080, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.506.00136. Іншими співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] . яка померла [INFO] . Крім того, [PERSON] є власницею 3/20 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2000 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 5654. Державну реєстрацію права власності на 3/20 за [PERSON] було проведено 07.06.2018 року, номер відомостей про речове право - 26571724, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1574108751103. Іншими співвласниками житлового будинку є [PERSON] , якому належить 3/20 частки житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2000 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю.. зареєстрований в реєстрі за № 5654. [PERSON] , який є власником 7/10 частки житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 796. виданий 07.08.2023, видавник приватний нотаріус Тітова Тетяна Сергіївна. Білгород-Дністровський районний нотаріальний округ Одеської області, номер відомостей про речове право - 51267523. реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1574108751103. Отже. частки у житловому будинку визначені відповідно до правовстановлюючих документів. натомість земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності усіх співвласників. [PERSON] позбавлена можливості у поза судовому порядку визначити частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку у зв?язку із тим. що одна із співвласниць померла. а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . 12.12.2023 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності, у якій просив суд: - визначити частку [PERSON] у спільному сумісному майні. а саме: земельної ділянки площею 0,0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153, у розмірі 3/20 частини (земельної ділянки), та припинити право спільної сумісної власності. - визнати за [PERSON] право власності на 3/20 частини земельної ділянки площею 0,0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153. Зустрічний позов мотивований наступним. [PERSON] є власником земельної ділянки із кадастровим номером 5110300000:01:004:0153, загальною площею - 0,0609 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є одним із власників земельної ділянки. яка перебуває у спільній сумісній власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 674080. Іншими співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того. [PERSON] є власником 3/20 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2000 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 5654. Іншими співвласниками житлового будинку є [PERSON] , якій належить 3/20 частки житлового будинку та [PERSON] , який є власником 7/10 частки житлового будинку. Отже, частки у житловому будинку визначені відповідно до правовстановлюючих документів. натомість земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності усіх співвласників. [PERSON] позбавлений можливості у поза судовому порядку визначити частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку у зв`язку із тим, що одна із співвласниць померла, а саме [PERSON] . яка померла [INFO] . При реєстрації за [PERSON] права власності на 7/10 часток земельної ділянки площею 0.0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153. [PERSON] буде позбавлений можливості зареєструвати за собою прав власності на спільну сумісну власність відносно земельної ділянку так як таке право буде припинено. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності - для спільного розгляду з первісним позовом. Цього ж дня, судом закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися судом належним чином, до канцелярії суду подали письмові заяви, в яких представник позивача адвокат Бондаренко Г.Є. вимоги позову підтримала, просила задовольнити, Справу просила розглядати в її відсутності. Відповідач-1, [PERSON] , позов визнає, вимоги зустрічного позову підтримала. Просила задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач-2, [PERSON] , позов визнає, вимоги зустрічного позову підтримав, просив задовольнити та розглядати справу без його участі. Сторони у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи містяться відповідні зяви від кожної зі сторін про розгляд справи за їх відсутності. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 грудня 2022 року. [PERSON] була матір`ю [PERSON] /відповідача-1/ та відповідно бабусею [PERSON] /позивачу/. Вказаний факт слідує, зокрема з: - копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 1967 року, за яким у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] ; - копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12 вересня 1987 року, за яким [PERSON] та [PERSON] уклали 12.09.1987 року шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »; - копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 липня 1990 року, за яким у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Дослідивши матеріали спадкової справи № 2/2023, заведеної після смерті [PERSON] , суд встановив, що у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітової Т.С. [PERSON] усвідомлюючи значення свої дій та маючи можливість ними керувати, відмовилась від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , на користь свого сина - [PERSON] . Надалі, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на 7/10 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за № 796. [PERSON] є власницею 3/20 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2000 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 5654. Державну реєстрацію права власності на 3/20 за [PERSON] було проведено 07.06.2018 року, номер відомостей про речове право - 26571724, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1574108751103. Співвласниками житлового будинку є [PERSON] , якому належить 3/20 частки житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2000 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю.. зареєстрований в реєстрі за № 5654. [PERSON] є власником 7/10 частки житлового будинку на підставі вищезгаданого свідоцтва про право на спадщину. Крім того, [PERSON] , [PERSON] та померла [PERSON] були співвласниками земельної ділянки із кадастровим номером - 5110300000:01:004:0153, загальною площею - 0,0609 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Кожен з них фактично є одним з власників земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 674080, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.506.00136. Вказане також підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Листом від 22.09.2023 за № 238/02-31 приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітова Т.С відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, із кадастровим номером - 5110300000:01:004:0153, загальною площею - 0.0609 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлої [PERSON] , у зв`язку із тим, що у земельній ділянці не визначено частку померлої. Нормативно-правове обґрунтування Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Донька померлої [PERSON] , [PERSON] , відмовилася від спадщини на користь свого сина [PERSON] , що перевірено матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного із учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ч. 1 ст. 377 ПК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із частиною 4 статті 86 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень статті 89 Земельного кодексу України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. За нормами ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2 ». Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Висновок суду Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач, [PERSON] , після смерті [PERSON] успадкував 7/10 часток житлового будинку, то відповідно до положень чинного законодавства до нього перейшло й право власності на земельну ділянку, на якій розташована вказана частка домоволодіння, яка також становить по 7/10. Разом з тим, виходячи з принципу цілісності об`єкта нерухомого майна з земельною ділянкою, прийнявши до уваги, що за позивачем за основним позовом рахується у частковій власності у розмірі 7/10 частка; за позивачами за зустрічним позовом, [PERSON] та [PERSON] , рахується у частковій власності 3/20 частки права власності на житловий будинок, тож вірним буде визначити їх частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку під їх житловим будинком, у розмірі, що відповідатиме їх частці у нерухомому майні. Крім того, суд бере до уваги той факт, що при реєстрації за [PERSON] права власності на 7/10 часток земельної ділянки площею 0.0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:01:004:0153. [PERSON] та [PERSON] будуть позбавлені можливості зареєструвати за собою прав власності на спільну сумісну власність відносно земельної ділянку так як таке право буде припинено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що первинний та зустрічні позови є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки обставини викладені у них повністю знайшли своє підтвердження під час слухання справи.

Outcome: approved