Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача. В своїй заяві посилається на те, що з 13.01.1996 року по 31.07.2007 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наразі позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в місті Києві, Дарницький район, і отримує пенсію за віком у розмірі 2100,00 грн. щомісячно. Пенсія є його єдиним доходом та її катастрофічно не вистачає для забезпечення належного рівня життя. Відповідач є відомим та успішним діджеєм, є резидентом топ-клубів країни, національного лейблу «UA House Records», музичного телебачення Play TV, що свідчить про наявність у нього достатнього доходу, але відповідач налаштований агресивно, з 2013 року з позивачем майже не спілкується, обов`язків сина не виконує. Просить суд стягнути з відповідача алімени на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу за його позовом розглядати у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого висновку. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] , а [PERSON] є матір`ю відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 13.11.1990 року Відділом РАЦС Ленінградського р-ну м. Києва, актовий запис №3319 (а. с. 7). Шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано 31.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвння шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивач [PERSON] має статус пенсіонера та отримує пенсію за віком в розмірі 2100,00 грн. щомісячно, що підтверджується копією довідки про доходи № 0993 0391 8020 7911 (а.с. 8). Пенсія позивача менше ніж прожитковий мінімум в України на 2023-2024 роки. Отже, судом встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що обов`язок утримання непрацездатних батьків передбачений чинним законом, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.09.2023 року (дати подання позову) - довічно. Підстави для звільнення відповідача від утримання свого непрацездатного батька судом не встановлені. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved