Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

\~ \~ Представник\~позивача Яцун\~О.П.,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~звернулась до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просять визнати\~за [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~право власності\~на спадкове\~нерухоме майно:\~на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7345 га, кадастровий номер: 5924182000:01:008:0287, що розташована на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2701 га, кадастровий номер: 5924182000:01:008:0439, що розташована на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла рідна баба позивача [PERSON] . Спадкоємцем на все майно за правом представлення після смерті [PERSON] є позивач, так як його батько [PERSON] (син спадкодавиці) помер [INFO] . Останній спадщину після смерті рідної баби [PERSON] в установленому законом порядку прийняв, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавиці розпорядився особистими речами померлої. На підставі заяви [PERSON] від 08.09.2023 року після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Проскурня Л.І. була заведена спадкова справа номер у нотаріуса 60/2023. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Біловодської сільської ради посвідчувався 28.12.1990 року за реєстровим номером 110, його не змінено і не відмінено. Зазначений заповіт був посвідчений на користь інших синів спадкодавиці: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] в установленому законом порядку не прийняв та помер [INFO] . [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняв, так як також помер. Отримати відомості про смерть [PERSON] не має можливості, так як він проживав та помер на території рф. У зв`язку із наявністю заповіту, нотаріусом були подані оголошення про розшук спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] , 1919 року народження, в газети «Тандем-прес» та «Вісті Роменщини». Спадкоємці за заповітом для оформлення спадкових прав до нотаріуса не з`явилися. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,101 га, що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області. Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити спадкові права на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943, виданий Біловодською сільською радою 23.02.2001 року після смерті [PERSON] . Натомість, відповідно до відповіді на запит відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 31.08.2023 року вбачається, що згідно з рішенням Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області від 22.03.1995 року було передано землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса. Держаний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 19 травня 1995 року. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] занесена до даного списку. Таким чином, вона набула право на земельну частку (пай). На підставі рішення 18 сесії 23 скликання Біловодської сільської ради від 28 грудня 2000 року виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943 на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №688 від 23.02.2001 року. Відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки №К-1374/0-0.99,3-1351/36-23 виданої відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 01.09.2023 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943 [PERSON] належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7345 га (кадастровий номер 5924182000:01:008:0287), та площею 0,2701 га (кадастровий номер 5924182000:01:008:0439). що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила обставини, викладені в позові. Представник відповідача та третя особа до суду не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського районного управління юстиції 06.12.2000 року. Згідно довідки старости виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області В. Саєнко №111 від 25.08.2023 року спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є її рідний онук [PERSON] за правом представлення на підставі ст. 529 ЦК УРСР, так як його батько [PERSON] (син спадкодавиці) помер [INFO] та на протязі шести місяців після смерті спадкодавиці розпорядився особистими речами померлої. Родинні відносини між позивачем та його батьком [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , виданим Біловодським сіль ЗАГС Роменського району Сумської області 01.01.1964 року. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються архівним витягом запису акта про народження №51, виданого Державним архівом Сумської області 16.06.2023 року №К-86. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Роменським відділом ДРАЦС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.08.2023 року. На підставі заяви [PERSON] від 08.09.2023 року після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Проскурня Л.І. була заведена спадкова справа номер у нотаріуса 60/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73871269, виданим 08.09.2023 року. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Біловодської сільської ради посвідчувався 28.12.1990 року за реєстровим номером 110, його не змінено і не відмінено. Зазначений заповіт був посвідчений на користь інших синів спадкодавиці: [PERSON] та [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00041417039, наданим Роменським відділом РАЦС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.09.2023 року. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] в установленому законом порядку не прийняв та помер [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00041457578, наданим Роменським відділом РАЦС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.09.2023 року. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується архівним витягом запису акта про народження №12, виданим Державним архівом Сумської області 18.09.2023 року №К-128. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняв, так як також помер, отримати відомості про смерть останнього не має можливості, так як він проживав та помер на території рф. У зв`язку із наявністю заповіту, нотаріусом були подані оголошення про розшук спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] , 1919 року народження, в газети «Тандем-прес» та «Вісті Роменщини». Спадкоємці за заповітом для оформлення спадкових прав до нотаріуса не з`явилися. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,101 га, що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І V-СМ №012943, виданого Біловодською сільською радою Роменського району Сумської області 23.02.2001 року. Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити спадкові права на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943, виданий Біловодською сільською радою 23.02.2001 року після смерті [PERSON] , що підтверджується роз`ясненням щодо видачі свідоцтва про право на спадщину №624/02-14, виданим приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Проскурня Л.І. 19.12.2023 року. Відповідно до відповіді на запит відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 31.08.2023 року вбачається, що згідно з рішенням Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області від 22.03.1995 року було передано землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса. Держаний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 19 травня 1995 року. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] занесена до даного списку. Таким чином, вона набула право на земельну частку (пай). На підставі рішення 18 сесії 23 скликання Біловодської сільської ради від 28 грудня 2000 року виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943 на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №688 від 23.02.2001 року. Відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки №К-1374/0-0.99,3-1351/36-23 виданої відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 01.09.2023 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943 [PERSON] належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7345 га (кадастровий номер 5924182000:01:008:0287), та площею 0,2701 га (кадастровий номер 5924182000:01:008:0439), що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області. Спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до статті 524\~ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статтею 534\~ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам, а також державі або окремим організаціям. Частина майна, що залишилася незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом в порядку черговості (стаття 537 ЦК УРСР). За змістом статті 548\~ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Статтею 549\~ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Предметом спору в даній справі є земельні ділянки площею 2,7345 га та 0,2701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області, які, як стверджує позивач, належали на праві власності спадкодавиці і які він успадкував за заповітом. Підстави та процедура набуття права власності на земельну ділянку на час відкриття спадщини регулювалися ЗК України 1990 року. Відповідно до положень статті 17 ЗК України 1990 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Згідно з частинами третьою і четвертою статті 17\~ЗК України\~1990\~року громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до відповідної ради за місцем розташування земельної ділянки, яка розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення (частина сьома статті 17 Кодексу ЗК України 1990 року). Статтею 22\~ЗК України\~1990\~року передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після встановлення меж ділянки в натурі та одержання документа, що посвідчує право власності чи право користування. Право власності чи право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються сільськими, селищними, міськими, районними радами (стаття 23 зазначеного Кодексу). З огляду на викладене, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Такі ж висновки щодо підстав для спадкування земельної ділянки сформульовано у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 343/1048/17, де Верховний Суд залишив без змін судові рішення, якими відмовлено у задоволенні вимог про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування з тих підстав, що спадкодавець за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірні земельні ділянки, тому вони не є об`єктом спадкування і не входять до спадкової маси. Установивши, що матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] , за життя набула права власності на земельні ділянки площею 2,7345 га та 0,2701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області, а рішення 18 сесії 23 скликання Біловодської сільської ради від 28 грудня 2000 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №012943 на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №688 від 23.02.2001 року. При цьому, державні акти про право приватної власності на землю на імя [PERSON] було видано більш як через чотири роки після смерті останньої, і не породжують у померлої ніяких прав на земельну ділянку, оскільки в силу положення статті 9\~ЦК УРСР\~1963\~року здатність спадкодавця набувати цивільні права і обов`язки припинилася у зв`язку з її смертю При цьому, спірні земельні ділянки не є об`єктом спадкування і не входять до спадкової маси на момент смерті спадкодавця. Крім того, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини перша, друга статті 549 ЦК Української РСР). Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, (чинної, на час існування спірних правовідносин) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК Української РСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно зі статями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої, другої статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на те, що він прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. Проте доказів, які б свідчили, що він фактично вступив в управління вказаними земельними ділянками позивачем не надано. За таких обставин, доводи позивача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді земельних ділянок площею 2,7345 га та 0,2701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і вимогах чинного законодавства. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі положень ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 549, 555 ЦК України 1963 року , суд,

Outcome: dismissed