Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

26.10.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] та просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з нею - [PERSON] , у її власній квартирі за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька дитини - [PERSON] , а також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини та ще у 2019 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду. Відтоді як вони розлучилися, кожний з них живе своїм життям, а спільна дитина проживає з нею. Дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] був наданий їй заочним рішенням від 20.01.2020 року по справі №497/1614/19. У 2023 році вона набула право власності на двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та хоче наразі зареєструвати місце проживання дочки за цією адресою, однак у перереєстрації дитини відмовили по причині вже визначеної реєстрації за іншою адресою відповідно до рішення суду. Оскільки їй з відповідачем не вдається досягти згоди про місце проживання/реєстрації їх дочки, з метою захисту інтересів малолітньої дитини вона звертається до суду з цім позовом. Ухвалою судді від 30.10.2023 року відкрите загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого розгляду. Надалі ухвалою суду від 06.12.2023 року за клопотанням позивача було залучено третю особу - орган опіки та піклування виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області. 05.02.2024 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Зеленодольської міської ради, в якому орган опіки надає згоду матері [PERSON] на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] без згоди батька за адресою: [ADDRESS] . В подальшому ухвалою від 02.05.2024 року підготовче провадження було закрите та справу призначено до судового розгляду. До суду позивач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник Галайдюк Ф.І. , який підтвердив свої повноваження договором про надання правничої допомоги №809/23 від 17.10.2023 року (а.с.18), надав до суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі в.о. міського голови Цицюра О. надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07.11.2019 року, по справі №497/1482/19, був розірваний (а.с.7-8). Від цього шлюбу сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №263 від 01.07.2015 року (а.с.6). Так, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року, по справі №497/1614/19, було надано дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька. Рішення набрало законної сили 20.02.2020 року (а.с.9-10). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.09.2023 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Богомоловим В.І., зареєстрованим в реєстрі за №1438, [PERSON] придбала у власність квартиру, що розташована в [ADDRESS] (а.с.11-12). Своє право власності позивач зареєструвала 06.09.2023 року, номер відомостей про речове право 51628740, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №345510810, сформованим 06.09.2023 року приватним нотаріусом Богомоловим В.І. (а.с.13). Позивач 16 жовтня 2023 року звернулася до виконавчого комітету Зеленодольської міської ради з заявами про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання дочки за новою адресою: [ADDRESS] , але в реєстрації в обох випадках було відмовлено, у першому випадку у зв`язку з тим, що за попередньою адресою зареєстрована малолітня дитина, в другому - місце реєстрації дитини визначено за рішенням суду за іншою адресою (а.с.16,17). Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно частини 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно - територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно - довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/ дітей з реєстрації місця проживання. Як вбачається з п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з Порядком реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 (із змінами та доповненнями), реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання, але якщо батьки дитини, яка не досягла 14 років, проживають за різними адресами, для реєстрації її місця проживання разом з одним із батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Судом встановлено, що між сторонами мається спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації та реєстрацію малолітньої дитини. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. А тому суд вважає, що необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька за новою адресою, знявши її в реєстрації за попередньою адресою. Щодо стягнення судових витрат на надання правничої допомоги та судового збору. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження здійснених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №809/23 від 17.10.2023 (а.с.18), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Галайдюк Ф.І., відповідно до якого адвокатом надано консультацію (100,00 грн.), виконано підготовку позовної заяви, в тому числі виготовлення фотокопій письмових доказів (1900,00 грн.), здійснено представництво в суді (3000,00 грн.) (а.с.20), квитанція до прибуткового касового ордера №809/23 від 17.10.2023 року в сумі 5000,00 грн. (а.с.19), які свідчать, що витрати на правничу допомогу щодо розгляду цієї справи понесені позивачем становлять 5 000, 00 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн. Також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 073,60 грн. понесених витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved