Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач МТСБУ (в особі представника - адвоката Сечко С.В.) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодуванн. Ціна позову - 26 905,43 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2021 о 17 год.55 хв. у м.Бровари, по вул. Київська, сталася ДТП з участю ТЗ: "HYUNDAI", (н/з [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та "HYUNDAI", (н/з [NUMBER] ), яким керував [PERSON] (потерпілий). Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2021 у справі № 361/6991/21 встановлено, що подія сталася з вини відповідача [PERSON] , останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповдальності, суд обмежився усним зауваженням. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП - закрито. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №AP/9588420). Потерпілий звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП та Заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 25 675 грн. 43 коп. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди склав: 26 905,43 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 25 675,43, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 230 грн. Посилаючись на викладені обставини справи, позивачем заявлені наступні вимоги: - стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 26 905,43 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року відкрито провадження в справі за та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено її судовий розгляд. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року заяву представника позивача, щодо проведення засідання в режимі відеоконференції задоволено. В судове засідання представник позивача не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, відзив, або пояснення на позов не надавав. Подав до суду заяви про відкладення розгляду справи 18.12.2023 року (в зв"язку з тим, що перебуватиме в іншому судовому процесі), 30.01.2024 року (в зв"язку з проханням повторно направити йому позов з додатками), 15.02.2024 року (у зв"язку із необхідністю підготувати відзив на позов), 19.03.2024 року (в зв"язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання), 06.05.2024 року (в зв"язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання та через погане самопочуття). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до норм ст. 223 ЦПК України, Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. 3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. 4. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення без присутності відповідача та визнання причин його неявки до суду з неповажних причин. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Судом встановлено, що 28.07.2021 о 17 год.55 хв. у м.Бровари, по вул. Київська, сталася ДТП з участю ТЗ: "HYUNDAI", (н/з [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та "HYUNDAI", (н/з [NUMBER] ), яким керував [PERSON] (потерпілий). Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2021 у справі № 361/6991/21 встановлено, що подія сталася з вини відповідача [PERSON] , останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповдальності, суд обмежився усним зауваженням. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП - закрито. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №AP/9588420). Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП, та Заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 25 675 (двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 43 коп. Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: 1) Звіту №2532 від 20.09.2021 року; 2) Наказу №3.1/7840 від 25.10.2021 року; 3) Довідки №1 від 23.10.2021 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 26 905,43 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 25 675,43, що підтверджується платіжним дорученням №1106131 від 26.10.2021 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 230 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1105965 від 25.10.2021 року. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до положень п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 41.4 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що на виконання вимог вище зазначеного закону, відповідно до наказу № 3.1/9225 від 29.11.2021 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у зв`язку з настанням страхового випадку у розмірі 26 905,43 грн. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до обгрунтованого висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір -2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved