Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

13 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сином померлої (загиблої) [PERSON] , [INFO] . [INFO], у віці 51 рік, його мати - [PERSON] , загинула в результаті нещасного випадку на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Його мати, [PERSON] , на протязі 32 років, у період з 02.07.1990 року по [INFO] перебувала у трудових відносинах з ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» та працювала машиністом крану металургійного підприємства 4 розряду у конверторному цеху сталеплавильного департаменту, шихтового відділення № 1. Так, згідно вищевказаних записів трудової книжки, стаж роботи його матері, [PERSON] , на підприємстві Відповідача складає 32 роки. [INFO] о 19 год.50 хв., під час виконання трудових обов`язків, його мати, [PERSON] , загинула в конвертерному цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, шихтового відділення № 1, від нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, внаслідок падіння під час пересування в кабіні крану №24, про що було складено Акт № 17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії , що стався [INFO] о 19 год.50 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (форми Н-1/П). У п.1 «Відомості про потерпілого (потерпілих)» Акту № 17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії , що стався [INFO] о 19 год.50 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (форми Н-1/П), зазначено наступне: «Згідно з висновком Криворізького міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 14.07.2023 р. №494 смерть настала від закритої внутрішньочерепної травми, що ускладнилася крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку» . Вказує, що смерть його матері у віці 51 року, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, завдала йому моральної шкоди, яка назавжди буде глибоким душевним стражданням, оскільки він втратив найріднішу людину - маму. Втрата найріднішої людини - матері - це завжди глибокі моральні страждання. Проте, більш глибших моральних страждань, а ніж втрата матері для дитини не має. Загибель його матері призвела до того, що він постійно перебуває у напруженому психо-емоційному стані, втратив сенс свого життя, адже думки про смерть матері не покидають його і він знаходжуся у великому розпачі. У зв`язку з нервовим стресом, який триває і до теперішнього часу він приймає багато заспокійливих ліків. Після смерті матері в нього в душі спустошеність, апатія до життя. Відчуття того, що він ніколи не побачить своєї матері, постійно пригнічує його, що негативно відображається на його психо-емоційному стані, він втратив сон, спокій та радість. Загибла мама за життя завжди суттєво допомагала йому, була його наставником по життю. Все вищевикладене спричиняє йому душевні страждання та переживання, які не можливо висловити, а йому їх доводиться відчувати та постійно жити з думкою про її загибель. Свої моральні страждання оцінює в 8 000 000 (вісім мільйонів) грн.00 коп., що враховує у себе моральні страждання, які йому довелося і доводиться переносити, порушення звичайного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя (поліпшення як фізичного так і морального здоров`я та психічного стану). Просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на його користь 8 000 000, 00 грн. за спричинену йому моральну шкоду у зв`язку зі смертю його матері, [PERSON] , внаслідок нещасного випадку на підприємстві. Судові витрати у справі покласти на відповідача. Представник Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» адвокат Тер-Товмасян Ю.Г. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що в даному випадку будь-яких прав потерпілої працівниці з боку роботодавця не було порушено, умови праці відповідали вимогам та не чинили влив на погіршення стану здоров`я потерпілої працівниці, а отже факту дії джерела підвищеної небезпеки, власником чи користувачем якого є Відповідач, матеріалами спеціального розслідування нещасного випадку не визначено, а тому покладення на ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг» відповідальності з настання шкоди Позивачу, завданої [PERSON] смертю його матері на підставі п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України є неправомірним та безпідставним. Отже, відсутні будь-які правові підстави для покладення на ПАТ «АрселорМіттал Кривий обов`язку відшкодувати моральну шкоду Позивачу, завданою смертю його матері, оскільки смерть останньої не була спричинена дією джерела підвищеної небезпеки, а настала внаслідок власної необережності потерпілої особи, а вина та неправомірність дій роботодавця не підтверджена жодним доказом по даній цивільній справі. Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для відмови в їх задоволенні. Просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає доводи сторони відповідача спотвореними та надуманими для уникнення відповідальності, передбаченої ст.ст. 4, 13, Закону України «Про охорону праці», ст. 153 Кодексу Законів про працю України та ст.ст. 1167, 1168 ЦК України та спростовується Актом №17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався [INFO] о 19 год.50 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (форми Н-1/11), затверджений 23 жовтня 2023 року. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Позивач та його представник - адвокат Вовк М.В., кожен окремо, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без часті сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Тер-Товмасян Ю.Г. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, взявши до уваги заяву представника Позивача, дослідивши письмові матеріали справи, доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , є сином померлої (загиблої) [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.11.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рога (а.с. 6). [INFO] , у віці 51 року, померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.06.2023 року, виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 7). [PERSON] , протягом 32 років, у період з 02.07.1990 року по [INFO] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та працювала машиністом крану металургійного підприємства 4 розряду у конверторному цеху сталеплавильного департаменту, шихтового відділення № 1, що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] від 07.04.1992 р., записи №№ 2- 17. (а.с. 9,10). 18 жовтня 2023 року комісією, утвореною наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 12 червня 2023 року №1019/ПС зі змінами, несеними, наказом від 08 серпня 2023 року №1309/ПС було складено Акт №17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 07 червня 2023 р. о 19 годині 50 хвилин. Вказаний акт затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці [PERSON] 23 жовтня 2023 р. Відповідно до п. 4 Акту №17, 07.06.2023 (зміна з 07 годин 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин) машиніст крану металургійного виробництва конверторного цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] о 06 годині 30 хвилин перебувала в адміністративно-побутовий корпус конвертерного цеху, де перевдягнулась в спецодяг та відправилась на робоче місце в шихтове відділення №1. О 07 годині 20 хвилин в приміщенні вагової шихтового відділення №1 Бригадри шихтового двору [PERSON] проводив змінно-зустрічне зібрання на якому була присутня [PERSON] . О 7 годині 30 хвилин машиністи крану шихтового відділення N? 1 розійшлись по робочим місцям. Машиніст крану [PERSON] піднялася в кабіну мостового крану N? 24 рег. No 482291 (далі мостовий кран N? 24). 07.06.2023 конвертерній цех знаходився в стані простою, виробничі процеси не проводились, завданням [PERSON] було прибирання робочого місця і охорона обладнання. О 09 годині 20 хвилин старший майстер [PERSON] дзвонив [PERSON] при розмові [PERSON] на стан здоров`я не скаржилася. Спеціальна комісія, спираючись на висновок експерта N?1227/1 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Криворізького районного відділу, припускає, що [PERSON] самостійно пересувалася в незначному обсязі від невстановленого місця де вона отримала тілесні ушкодження, що спричинили виникнення закритої внутрішньочерепної травми при падінні з висоти власного зросту та ударі о тупий твердий предмет, до місця де вона втратила свідомість та померла, а саме в кабіні мостового крану N? 24. Працюючи в зміні з 19 годин 00 хвилин 07.06.2023 до 07 години 00 хвилин машиніст крана металургійного виробництва [PERSON] після проведення змінно-зустрічного зібрання о 19 годині 50 хвилин піднялася в кабіну мостового крану N? 24 та побачила що в кабіні крана хтось лежить, про це [PERSON] негайно сповістила бригадира шихтового двору [PERSON] . Бригадир шихтового двору [PERSON] дізнавшись про те, що сталося та негайно подзвонив виконуючому обов`язки старшого змінного майстра конверторного цеху [PERSON] . [PERSON] дізнавшись про подію телефоном визвав швидку медичну допомогу ПП «Стіл Сервіс», сповістив керівництво цеха, та пішов зустрічати швидку допомогу яка прибула на місце інциденту о 20 годині 05 хвилин. О 20 годині 05 хвилин на місце інциденту прибула фельдшер ПП «Стіл Сервіс`[PERSON] яка о 20 годині 20 хвилин констатувала біологічну смерть [PERSON] . На місце інциденту були викликані представники поліції. Після проведення слідчих дій тіло [PERSON] приблизно о 23 годині 50 хвилин за допомогою робітників газорятувальної служби ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», було спущено з кабіни крана та завантажено в автомобіль для транспортування до криворізького районного відділу КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР». В п. 7 Акту нещасного випадку на виробництві надано висновки комісії, відповідно до яких нещасний випадок зі смертельним наслідком з машиністом крана металургійного виробництва конвертерного цеху зі смертельним наслідком з машиністом «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Згідно ч.1,3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці. Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992р. N2694-XII (зі змінами та доповненнями), які діяли на час виникнення правовідносин, передбачено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Стаття 153 Кодексу законів про працю України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, внаслідок нещасного випадку, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Суд встановив обставини справи, дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини - матері, смерть якої настала внаслідок нещасного випадку на підприємстві відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнає позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач є сином [PERSON] , а відтак є особою, яка переносить тяжкі моральні страждання, назавжди позбавлений можливості спілкування з рідною людиною, позбавлений можливості отримувати піклування та допомогу від рідної матері, незворотність втрати завдає йому моральні страждання. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну йому в наслідок загибелі його матері, у 8 000 000 грн. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, а також з урахуванням конкретних обставин справи, виходячи, з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю матері, підлягає 300000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 3000,00 грн. (300000,00 х 1%=3000,00). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial