Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 11 квітня 2021 року [PERSON] через свого представника адвоката Харченко Р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суду із позовом до Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради та просила суд: 1. Встановити факт, що рештки тіла, які знаходяться у Комунальному закладі «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» та перебувають у пакеті №1969/НЕ є рештками тіла загиблого громадянина України [PERSON] ( [INFO] ), уродженця міста Запоріжжя, який загинув [INFO] , місце смерті: неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, причина смерті: поранення несумісне з життям. 2. Зобов`язати Комунальний заклад «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» видати [PERSON] ( [INFO] ) рештки тіла [PERSON] , що перебувають у пакеті №11969/НЕ для подальшого захоронення. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що [PERSON] (до розлучення [PERSON] ) є матір`ю солдата [PERSON] , який 10.05.2023 вибув в район ведення воєнних (бойових) дій Лиманської міської територіальної громади Донецької області з метою виконання бойових завдань. Востаннє мати говорила з сином 10.06.2023 09:00 ранку, далі зв`язок обірвався. 11.06.2023 командир танкової роти військової частини [NUMBER] у рапорті повідомив про наступне: «Дійсним доповідаю, що під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Білогорівка Луганської області підрозділом танкової роти військової частини [NUMBER] 10.06.2023 року внаслідок виконання завдання по евакуації поранених та можливого штурму переднього краю противника в зоні відповідальності 1 аеромобільного батальйону, зник безвісти особовий склад, серед якого був зазначений і солдат [PERSON] . 11.06.2023 відповідно до наказу №2 166 командира військової частини [NUMBER] від 11 червня 2023 року солдата [PERSON] , який перебував в районі ведення воєнних (бойових) дій, вважати безвісно зниклим під час виконання бойових завдань з 10.06.2023, вибув та вилучений зі складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (здійснення заходів), зняти з продовольчого забезпечення за пунктом "р" прим. 1 до норми №1 - загальновійськова (сніданок, обід, вечеря) зі сніданку 11 червня 2023 року. В липні 2023 року військовою частиною [NUMBER] проведено спеціальне розслідування за фактом зникнення військовослужбовців зокрема і [PERSON] , яким встановлено, що 10.06.2023 близько 13.20 екіпаж танку т-72 бортовий номер (852), заводський №Ц11ВТ5848, проводили наступальні (штурмові) дії поблизу населеного пункту Білогорівка, Луганської області, де потрапили під артилерійський вогонь російсько-окупаційних військ. В результаті вогневого контакту з підрозділами російської федерації внаслідок попадання протитанкової керованої ракети, цей танк знищено, екіпаж танку молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , пропали безвісти, ймовірно загинули. Через високу інтенсивність бойових дій в вищевказаному районі 10.06.2023 року, евакуаційні заходи виявилися не можливими. 12.06.2023 коли інтенсивність обстрілів російсько-окупаційними військами на ділянці місцевості де було підбито зазначений танк (координати X: 48.909785, Y: [NUMBER] ) зменшилась, силами підрозділу танкової роти військової частини [NUMBER] , були проведені пошукові дії щодо зниклих безвісти зазначених військовослужбовців. В середині згорілого танка т-72 б/н 852 на місцях членів екіпажу були знайдені ймовірно людські останки, проведена евакуація залишків тіл та передано в оперативно-тактичне угрупування "Лиман" далі для проведення експертизи ДНК до судово-медичної експертизи міста Дніпро для встановлення особистостей та факту загибелі вищевказаних військовослужбовців. За висновком зазначеного спеціального розслідування, вказані військовослужбовці визнані зниклими без вісті. Залишки людських останків (ймовірно зниклих безвісти військовослужбовців) з місць членів екіпажу танку т-72 б/н (852), евакуйовано та передано до СМЕ м. Дніпро для проведення тесту ДНК щоб встановити особистості загиблих, та факт загибелі згаданих військовослужбовців, зниклих безвісти. Обставин та фактів, які б свідчили про їх ухилення від військової служби (добровільна здача в полон, дезертирство), не встановлено. 12.06.2023\~позивачка отримала\~повідомлення про\~зниклого безвісти\~її сина [PERSON] , відомості про нього як зниклого безвісти внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. 21.02.2024 року на адресу позивачки з Заводського РТЦКСП надійшли матеріали службового розслідування та Акт про настання смерті солдата [PERSON] від 29.01.2024, затверджений командиром військової частини [NUMBER] , у якому зазначено наступне: «Ми: Військовослужбовець військової служби призваний під час мобілізації, солдат [PERSON] , навідник танкової роти військової частини [NUMBER] , та військовослужбовець військової служби за контрактом, капітан [PERSON] , командир танкової роти військової частини [NUMBER] , засвідчуємо, що 10" червня 2023 року близько "13:20" [PERSON] , [INFO] , загинув за наступних обставин: 10.06.2023 близько 13:20 неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, виконуючи бойове завдання пов`язане із захистом військової служби призваний під час мобілізації, солдат [PERSON] , навідник 2 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] отримав поранення несумісні з життям внаслідок обстрілів з артилерії та станкового протитанкового гранатомету підрозділами російсько-окупаційних військ». Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя у справі № 337/1101/24 (суддя Мальований В.Л) було встановлено факт смерті військовослужбовця [PERSON] . 01.03.2024 позивачка отримала Свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ), однак вона не може забрати решти сина [PERSON] з метою поховання. Відповідно до висновку експерта № 1711/1859-МГ «ДНК людини не виявлена ймовірно через її руйнацію від дії високої температури. За отриманими результатами ідентифікація невідомого військовослужбовця реєстраційний номер 1969/НЕ не можлива». Однак, рештки за номером 1969/НЕ було зібрано саме з місця навідника танку, тобто з місця перебування [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Стислий виклад позиції відповідачів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 квітня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 12 квітня 2024 року провадження у справі відкрито. 24 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, у якому проти задоволення позову щодо не заперечували та повідомили, що відповідач не чинить жодних перешкод позивачці в отриманні решток тіла [PERSON] та у разі встановлення судом факту, що ці рештки тіла належать йому, вони безумовно будуть видані родичам загиблого для поховання. Просили розглянути справу без участі представника відповідача. У судове засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. З огляду на позиції сторін по справі, суд дійшов висновку про можливість ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом. Суд, дослідивши надані докази з увагою на їх належність, допустимість та достатність, встановив наступне. [PERSON] (до розлучення [PERSON] ) є матір`ю солдата [PERSON] , що підтверджується копією паспорту та РНОКПП позивачки, копією свідоцтва про народження її сина заявниці [PERSON] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу (прізвище після розлучення - [PERSON] ). \~ \~ \~ \~Відповідно до копії Акту про настання смерті від 29.01.2024 року, про настання смерті солдата [PERSON] від 29.01.2024, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] , військовослужбовець військової служби призваний під час мобілізації, солдат [PERSON] , навідник танкової роти військової частини [NUMBER] , та військовослужбовець військової служби за контрактом, капітан [PERSON] , командир танкової роти військової частини [NUMBER] , засвідчили, що 10" червня 2023 року близько "13:20" [PERSON] , [INFO] , загинув за наступних обставин: 10.06.2023 близько 13:20 неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, виконуючи бойове завдання пов`язане із захистом військової служби призваний під час мобілізації, солдат [PERSON] , навідник 2 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] отримав поранення несумісні з життям внаслідок обстрілів з артилерії та станкового протитанкового гранатомету підрозділами російсько-окупаційних військ». \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2024 у справі № 337/1101/24 встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] ( [INFO] ), уродженця міста Запоріжжя, визнавши датою його смерті: [INFO] , місце смерті: неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, причина смерті: поранення несумісне з життям. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~копії Свідоцтва\~про смерть\~від 01.03.2024\~року (серія\~ [NUMBER] ),\~виданого Дніпровським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Запоріжжі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженець міста Запоріжжя, помер [INFO] у віці 39 років. Місце смерті Україна, Луганська область, Сєвєродонецький район неподалік населеного пункту Білогорівка. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії висновку експерта № 1711/1859 - МГ від 11.10.2023 року, «ДНК людини не виявлена ймовірно через її руйнацію від дії високої температури. За отриманими результатами ідентифікація невідомого військовослужбовця реєстраційний номер №11969/НЕ не можлива». Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В даному\~випадку,\~факт смерті\~ [PERSON] громадянина України [PERSON] ( [INFO] ), уродженця міста Запоріжжя, встановлено судом у справі № 337/1101/24. Визнано датою його смерті: [INFO] , місце смерті: неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, причина смерті: поранення несумісне з життям. Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначене рішення у справі № 337/1101/24 набрало законної сили 29.03.2024. Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у Цивільному Процесуальному Кодексі України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, п.7 ч.3 ст.2, ч.1 ст.18 ЦПК України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Отже,\~факт смерті\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженця міста Запоріжжя, неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, внаслідок поранення, несумісного з життям, встановлено у визначеному законом порядку та додаткової перевірки не потребує. Разом з тим, зазначеним судовим рішенням у справі у справі №337/1101/24 також встановлено наступне: «Відповідно до Наказу № 91 командира військової частини [NUMBER] №91 від 30.03.2023 року солдата [PERSON] , навідника 1 екіпажу 2 танкового взводу танкової роти, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 30 березня 2023 року № 89 - РС на посаду, навідника 1 екіпажу 2 танкового взводу танкової роти, вважати таким, що з «30» березня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків. Згідно Наказу № 134 командира військової частини [NUMBER] від 10.05.2023 року солдат [PERSON] , навідник 2 танкового взводу танкової роти вибув в район ведення воєнних (бойових) дій Лиманської міської територіальної громади Донецької області з метою виконання бойових завдань з «09» травня 2023 року. 11 червня 2023 року командир танкової роти військової частини [NUMBER] у рапорті повідомив про таке: «Дійсним доповідаю, що під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Білогорівка Луганської області підрозділом танкової роти військової частини [NUMBER] 10.06.2023 року в наслідок виконання завдання по евакуації поранених та можливого штурму переднього краю противника в зоні відповідальності 1 аеромобільного батальйону, зник безвісти нижчепоіменований особовий склад, а саме: Мол. с - нт. [PERSON] головний сержант - командир танка 1 екіпажа 2 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] . Солдат [PERSON] старший механік водій 1 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] . Солдат [PERSON] навідник 2 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] . Прошу внести данні в підсумкове бойове донесення та журнал бойових дій. Прошу Вас призначити службове розслідування за фактом зникнення безвісти особового складу танкової роти військової частини [NUMBER] ». В липні 2023 року військовою частиною [NUMBER] проведено спеціальне розслідування за фактом зникнення військовослужбовців, зокрема і [PERSON] . В ході проведення службового розслідування було встановлено наступне. 10.06.2022 визначений особовий склад танкової роги виконував бойове завдання на підставі бойового розпорядження № 372 від 09.06.2023 в районі населеного пункту Білогорівка, Луганської області. Близько 13.20 екіпаж танку т-72 бортовий номер (852) заводський номер (Ц11ВТ5848) молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] спільно з підрозділами 1 аеромобільного, 2 аеромобільного, та 122 окремого аеромобільного батальйонів військової частини [NUMBER] проводили наступальні (штурмові) дії поблизу населеного пункту Білогорівка, Луганської області, де потрапили під артилерійський вогонь російсько - окупаційних військ. В результаті вогневого контакту з підрозділами російської федерації внаслідок попадання протитанкової керованої ракети у танк т-72 бортовий № 852 заводський № Ц11ВТ5848 знищено, екіпаж танку молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , пропали безвісти, ймовірно загинули. Через високу інтенсивність бойових дій в вищевказаному районі 10.06.2023, евакуаційні заходи виявилися не можливими. 12.06.2023 коли інтенсивність обстрілів російсько-окупаційними військами на ділянці місцевості де було підбито танк т-72 бортовий номер (852) заводський номер (Ц11ВТ5848), зменшилась, силами підрозділу танкової роти військової частини [NUMBER] , були проведені пошукові дії щодо зниклих безвісти: молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] , солдата [PERSON] . В середині згорівшого танка т-72 б/ н 852 на місцях членів екіпажу були знайдені ймовірно людські останки, проведена евакуація залишків тіл та передано в оперативно -тактичне у групування «ЛИМАН» далі для проведення експертизи ДНК до судово - медичної експертизи міста Дніпро для встановлення особистостей та факту загибелі вищевказаних військовослужбовців. 11.06.2023 за вх. № 28084 до командування військової частини [NUMBER] надійшов рапорт командира танкової роти військової частини [NUMBER] капітана [PERSON] про те, що близько 13:00 - 13:30 неподалік населеного пункту Білогорівка Луганської області під час виконання бойового завдання при проведенні наступальних дій, відбулося вогневе зіткнення з підрозділами російсько-окупаційних військ, внаслідок якого зникли безвісти наступні військовослужбовці: молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] . Відповідно до журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за та 12.06.2023 молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , в районі населеного пункту Білогорівка, під час виконання бойового завдання загинули, тіла військовослужбовців не евакуйовано. Отже, головний сержант - командир танка 1 екіпажа 2 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] , старший механік водій 2 екіпажу 1 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , навідник 2 танкового взводу танкової роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] знаходячись в районі бойових дій неподалік населеного пункту Білогорівка Луганської області та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, зникли безвісти. Залишки людських останків (ймовірно зниклих безвісти військовослужбовців) з місць членів екіпажу танку т-72 б/ н (852), евакуйовано та передано до СМЕ м. Дніпро для проведення тесту ДНК щоб встановити особистості загиблих, та факт загибелі зниклих безвісти молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] та солдата [PERSON] . Обставин та фактів, які б свідчили про ухилення від військової служби (добровільна здача в полон, дезертирство) молодшим сержантом [PERSON] , солдатом [PERSON] , солдатом [PERSON] , не встановлено». Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про те, що на теперішній час залишки людських останків [PERSON] , зібрані з місця його перебування як члена екіпажу танку т-72 б/н (852) під час загибелі, перебувають у володінні відповідача в пакеті №11969/НЕ, що не заперечуєтеся й відповідачем, незважаючи на те, що ідентифікувати його під час проведення експертизи ДНК не виявилося можливим. Водночас, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про деякі питання встановлення факту смерті людини» № 390 від 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану на території України та у разі виконання окремих функцій органів державної влади на окремих адміністративно-територіальних одиницях у зв`язку з триваючими бойовими діями, дозволяється захоронения тіл за умови: обов`язкового огляду трупа на місці його виявлення з оформленням відповідного протоколу (опису трупа із зазначенням трупних явищ та характеру і локалізації тілесних ушкоджень); проведення фотофіксаца ушкоджень у випадку наявності (у випадку наявності ознак насильницької смерті) як обов`язкового доповнення до опису ушкоджень; у випадку невпізнаного (неідентифікованого) трупа та відсутності можливості проведення судово-медичної експертизи, виконати вищезазначені вимоги, а також описати антропометричні дані трупа, описати словесний портрет, зробити портретну фотографію та зазначити особливі прикмети (зубну формулу, наявність татуювань тощо); копії заповнених документів разом з заповненою довідкою про причину смерті зберігати у закладі охорони здоров`я до окремого розпорядження. Якщо смерть настала на тимчасово окупованій території або в районі бойових дій, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, рекомендується скласти колективний акт про настання смерті та звернутися до суду (за місцем знаходження заявника) про встановлення відповідного юридичного факту. При цьому, статтею 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу», визначено основні принципи діяльності в галузі поховання. Так, діяльність у галузі поховання базується на таких основних принципах гарантування державою належного поховання померлих, достойного ставлення до тіла померлого, поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого особою при житті, а за його відсутності з урахуванням побажань родичів, запобігання випадкам непоховання померлих. Відповідно до\~вимог ст.11\~Закону України\~«Про поховання\~та похоронну\~справу»,\~поховання померлого\~покладається на\~виконавця волевиявлення\~померлого.\~Якщо у\~волевиявленні померлого\~немає вказівки\~на виконання волевиявлення відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, установленому законодавством порядку день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я, свідоцтво про смерть та довідка про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських рад, консульською установою дипломатичним представництвом України. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про те що позовна заява підлягає задоволенню з метою надання можливості позивачці провести належне поховання сина за християнськими обрядами, відповідно до норм чинного законодавства України. Доходячи до зазначеного висновку, слідчий суддя звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, який вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного вище,

Outcome: approved