Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 29.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200233131. Відповідно до положень п. 3.1 Договору, позивач на умовах договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п. 5 договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного договору. Кредит надається позичальнику на визначені ним особисті цілі. Згідно з п. 5 Договору, загальний розмір кредиту становить 15099 гривень 00 копійок. Відповідно до п. 4.3 Договору, клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у розділі 5 цього договору. Згідно з п.п. 8 розділу 5 та 9 Договору, заборгованість має бути сплачено до 29.03.2020 року. Відповідно до розділу 5 Договору, базова процентна ставка становить 1,00% (в день). Процентна ставка за кожен день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,50% (в день). У договорі сторони погодили, що у випадку користування кредитом після строку дії договору, вказаного у п.п. 5 п. 5 договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 11 п. 5 договору) не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки в день, визначений у п.п. 12 п. 5 договору. Під час процентною ставкою, яка застосовується у разі користування кредитом поза межами строку дії договору, маються на увазі проценти у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, у разі неповернення позики у визначені договором строк, позивач має право стягнути заборгованості з урахуванням відсотків (ч. 2 ст. 625 ЦК України). При цьому, сторони у договорі дійшли згоди щодо зміни передбаченої ЦК України відсоткової ставки та встановленні її на рівні 912,50% річних (2,50% * 365 днів = 912,50%). 29.02.2020 року на виконання умов договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 15099,00 грн.. Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Натомість, відповідачка не виконала свої зобов`язання, не сплатила (не повернула) грошові кошти у порядку та строки визначені умовами договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 51798,58 грн., з яких: 15099,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2726,38 грн. - інфляційне збільшення за період із 30.03.2020 року по 23.02.2022 року; 33973,20 грн. - проценти поза межами строку дії договору за період із 30.03.2020 року по 27.06.2020 року. Оскільки на вимоги позивача відповідачка заборгованість не погасила та від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованість за кредитним договором №000200233131 від 29.02.2020 року у сумі 51798,58 грн., разом із судовими витратами у розмірі 2684,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200233131 (а.с.6). Відповідно до положень п. 3.1 Договору, позивач на умовах договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п. 5 договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного договору. Кредит надається позичальнику на визначені ним особисті цілі. Згідно з п. 5 Договору загальний розмір кредиту становить 15099 гривень 00 копійок. Відповідно до п. 4.3 Договору клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у розділі 5 цього договору. Згідно з п.п. 8 розділу 5 та 9 Договору заборгованість має бути сплачено до 29.03.2020 року. Відповідно до розділу 5 Договору базова процентна ставка становить 1,00% (в день). Процентна ставка за кожен день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,50% (в день). У договорі сторони погодили, що у випадку користування кредитом після строку дії договору, вказаного у п.п. 5 п. 5 договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 11 п. 5 договору) не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки в день, визначений у п.п. 12 п. 5 договору. Під час процентною ставкою, яка застосовується у разі користування кредитом поза межами строку дії договору, маються на увазі проценти у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. 29.02.2020 року на виконання умов договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 15099,00 грн., що підтверджується актом про видачу грошових коштів від 29.02.2020 року (а.с.8). Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Відповідач не виконала свої зобов`язання, не сплатила (не повернула) грошові кошти у порядку та строки визначені умовами договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 51798,58 грн., з яких: 15099,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2726,38 грн. - інфляційне збільшення за період із 30.03.2020 року по 23.02.2022 року; 33973,20 грн. - проценти поза межами строку дії договору за період із 30.03.2020 року по 27.06.2020 року (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з простроченням виконання відповідачем [PERSON] свого зобов`язання за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200233131 від 29.02.2020 року, позивач ТОВ «КФ.ЮА» нарахував проценти за користування коштами поза межами строку дії договору та інфляційні втрати. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку\~ТОВ «КФ.ЮА»\~не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь\~ТОВ «КФ.ЮА»\~заборгованості за наданим кредитом у розмірі 51798,58 грн., з яких: 15099,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2726,38 грн. - інфляційне збільшення за період із 30.03.2020 року по 23.02.2022 року; 33973,20 грн. - проценти поза межами строку дії договору за період із 30.03.2020 року по 27.06.2020 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2684,00 грн..

Outcome: approved