Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] 19 лютого 2024 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , де зареєстрований її онук [PERSON] , який з травня 2021 року в будинку не проживає, особистих речей не має, комунальні платежі не сплачує, добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим перешкоджає їй повноцінно користуватись своєю власністю. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 23 лютого 2024 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Установлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 73 , видане на підставі рішення Бондарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 52 від 22.10.1999. Як слідує з довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області № 116 від 01.12.2023, до складу сім`ї зареєстрованих [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] входять: син [PERSON] , [INFO] та онук [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження фактичної кількості проживаючих у домогосподарстві від 17 листопада 2023 року, складеного членами комісії у складі: старости [PERSON] , жителів [PERSON] , [PERSON] , у присутності заявника [PERSON] , відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але з травня 2021 року там не проживає. Отже, з травня 2021 року і по даний час відповідач [PERSON] не користується жилим приміщенням без поважних причин. Поважності причин, з яких він не користується спірним житлом, в судовому засіданні не встановлено. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачці повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи її законні права та інтереси, які необхідно поновити. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, оскільки він був відсутній в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом не встановлено. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн 20 коп, що підтверджено документально.

Outcome: approved