Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У березні 2023 року прокурор звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив повернути земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26.06.2002 № 9 затверджено розроблений проект відведення земельної ділянки та надано товариству індивідуальних забудовників «Грін-Зунд» земельну ділянку площею 7,5 га у довгострокове користування на умовах оренди на 49 років за рахунок земель комунальної власності Козинської селищної ради під розміщення водноспортивного комплексу та котеджної забудови в [ADDRESS] . На підставі цього між виконавчим комітетом Козинської селищної ради (орендодавець) та ТІЗ «Грін-Зунд» (орендар) 27.08.2002 укладено договір оренди земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок членам ТІЗ «Грін-Зунд»» від 25.07.2002 № 10 за наслідками розгляду клопотання даного товариства про надання та передачу громадянам (згідно додатку) земельних ділянок, вирішено затвердити надання та передати громадянам, у розмірах згідно з додатку до цього рішення, безкоштовно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 7,1028 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства із земель вказаного товариства. В подальшому, 22.09.2005 [PERSON] , як власник земельної ділянки 7,1028 га, розташованої у смт Козин на території ТІЗ «Грін-Зунд», та належної йому на підставі державного акту на право власності на землю, а також на підставі договорів купівлі-продажу №№ 6863, 6851, 6879, 6843, 6875, 6871, 6847, 6859, 6867, 6855 від 20.12.2002, продав вказані земельні ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Київщина-Інвест» (за договором купівлі-продажу земельної ділянки за № 5427 від 22.09.2005. У подальшому шляхом неодноразових поділів та об`єднань земельних ділянок, а також їх відчужень, спірні земельні ділянки зареєстровано за відповідачами. Відведення у власність первинним набувачам вищевказаних земельних ділянок відбулось з грубими порушеннями вимог законодавства, а саме ст.ст. 19. 20, 58, 59, 60-62, 83, 84, 116 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88-90 Водного кодексу України (у редакції на час виникнення правовідносин), у зв`язку з чим останні підлягають поверненню у власність територіальної громади. Неодноразовий поділ/об`єднання земельних ділянок та утворення нових земельних ділянок, жодним чином не впливає на наявність правових підстав для їх повернення у власність Козинської селищної територіальної громади в особі Козинської селищної ради (фактичного власника). Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 15.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 27.06.2023 року представницею відповідача [PERSON] подано до суду відзив, в якому остання заперечила щодо позову у повному обсязі з огляду на наступне. Прокурором вже не вперше заявляються вимоги про фактично одних і тих самих земельних ділянок із власності фізичних та юридичних осіб. Судом вже досліджувались питання законності вибуття оспорюваних земельних ділянок із власності держави в особі Козинської сільської ради та встановлено: законність отримання земельних ділянок у власність попередніми власниками-громадянами України: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; законність відчуження ними 20.12.2002 року на підставі цивільно-правових угод власних земельних ділянок [PERSON] ; законність Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.09.2005 р. за реєстраційним №5427 за яким ТОВ «Київщина-Інвест» набуло право власності на спірні земельні ділянки. Дані позовні вимоги є тотожними з тими, що були заявлені прокурором у справі №1018/4559/12 та справі №4/202/-09/9. Прокурор знову звертається до суду з позовними вимогами щодо позбавлення вже теперішніх власників частини тих самих земельних ділянок та передачі їх до Козинської селищної ради. Прокурор обґрунтовує позов порушенням законодавства при виділенні земельних ділянок з державної власності (а саме Земельного кодексу України, Водного кодексу України) та знаходження їх в межах водоохоронної прибережної смуги. Однак, рішенням суду у справі №1018/4559/12 встановлено, що всі ці обґрунтування не спираються на належні та допустимі докази. 17.07.2023 року прокурором подано заяву про зміну предмета позову. 18.07.2023 року ухвалою судді накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3223155400:03:033:0125 площею 0,4921 га, 3223155400:03:033:0006 площею 0,4466 га, 3223155400:03:033:0007 площею 0,0556 га, 3223155400:03:033:0008 площею 1,1224 га, які на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] , та на земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0132 площею 1,3013 га, яка на праві власності належить відповідачці [PERSON] ; заборонено державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану із відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників щодо вказаних земельних ділянок. 07.08.2023 року ухвалами суду заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову - залишено без задоволення. 30.08.2023 року прокурором подано до суду відповідь на відзив. 02.11.2023 року представницею відповідача [PERSON] подано до суду заперечення на відповідь на відзив, та доповнення до відзиву. 23.11.2023 року протокольною ухвалою суду об`єднано дану цивільну справу із цивільною справою №372/3819/23 (провадження №2-1435/23) за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до [PERSON] про повернення земельних ділянок та скасування рішень про їх державну реєстрацію, в одне провадження. 11.03.2024 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд справи по суті. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представниця відповідачів [PERSON] щодо позовних вимог заперечила, просила відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Суд, вислухавши думку прокурора та представницю відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 5, 6 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26.06.2002 № 9 затверджено розроблений проект відведення земельної ділянки та надано товариству індивідуальних забудовників «Грін-Зунд» (далі ТІЗ «Грін-Зунд») земельну ділянку площею 7,5 га (згідно з доданим планом) у довгострокове користування на умовах оренди на 49 років за рахунок земель комунальної власності Козинської селищної ради під розміщення водноспортивного комплексу та котеджної забудови в [ADDRESS] . На підставі вищевказаного рішення між виконавчим комітетом Козинської селищної ради (орендодавець) та ТІЗ «Грін-Зунд» (орендар) 27.08.2002 укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орган місцевого самоврядування передав вказаному товариству вищезазначену земельну ділянку площею 7,5 га у довгострокове, платне володіння і користування терміном на 49 років, який зареєстровано Обухівським відділом земельних ресурсів за № 166 від 28.08.2002. Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок членам ТІЗ «Грін-Зунд»» від 25.07.2002 № 10 за наслідками розгляду клопотання даного товариства про надання та передачу громадянам (згідно додатку) земельних ділянок, вирішено затвердити надання та передати громадянам, у розмірах згідно з додатку до цього рішення, безкоштовно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 7,1028 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства із земель вказаного товариства. В подальшому, 22.09.2005 [PERSON] , як власник земельної ділянки 7,1028 га, розташованої у смт Козин на території ТІЗ «Грін-Зунд», та належної йому на підставі державного акту на право власності на землю, а також на підставі договорів купівлі-продажу №№ 6863, 6851, 6879, 6843, 6875, 6871, 6847, 6859, 6867, 6855 від 20.12.2002, продав вказані земельні ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Київщина-Інвест» (за договором купівлі-продажу земельної ділянки за № 5427 від 22.09.2005. На підставі зазначеного договору Обухівським районним відділом земельних ресурсів 23.01.2006 ТОВ «Київщина-Інвест» видано державні акти на право власності на земельні ділянки 1,5000 га (серії ЯБ № 304320) та 5,6028 га (серії ЯБ № 304321). Відповідно до листа Управління земельних ресурсів у Обухівському районі від 25.02.2009 за № 03-15/569 у базі даних автоматизованої системи ДЗК за ТОВ «Київщина-Інвест» рахуються земельні ділянки загальною площею 7,1028 га, що складаються з земельних ділянок площею 0,3 га (кадастровий номер 3223155400:03:033:0054), площею 1,0887 га (кадастровий номер 3223155400:03:033:0055), площею 4,5141 га (кадастровий номер 3223155400:03:033:0058), площею 0,6 га (кадастровий номер 3223155400:03:033:0056), площею 0,6 га (кадастровий номер 3223155400:03:033:0057). Рішенням господарського суду Київської області від 30.11.2004 у справі № 366/19-04 (з урахуванням ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2005 про виправлення описки) частково задоволено позов прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Обухівського районного відділу земельних ресурсів до Козинської селищної ради, ТІЗ «Грін-Зунд». Визнано недійсним договору оренди земельної ділянки від 27.08.2002, укладений між виконавчим комітетом Козинської селищної ради та ТІЗ «Грін-Зунд» про надання в оренду ділянки площею 7,5 га для розміщення товариства індивідуальних забудовників; у решті позовних вимог щодо вилучення вказаної земельної ділянки, відмовлено. Постановою господарського суду Київської області від 04.07.2007 у справі № 29/9-06/3а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2008 (справа № 22-а-3568/08), задоволено позов Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Козинської селищної ради, Обухівського районного відділу земельних ресурсів до виконавчого комітету Козинської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТІЗ «Грін-Зунд». Скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26.06.2002 № 9 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки в довгострокове користування (на умовах оренди)». Рішенням господарського суду Київської області від 30.06.2009 у справі № 22/3-06/6/7-09, залишеного без змін постановами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.04.2010 та Вищого господарського суду України від 26.08.2010, задоволено позов Генеральної прокуратури України в інтересах держави в особі Козинської селищної ради та Управління земельних ресурсів у Обухівському районі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ «Київщина-Інвест». Зобов`язано ТІЗ «Грін-Зунд» повернути Козинській селищній раді (орендовану) земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,4 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області. Суд виходив з того, що передача ТІЗ «Грін-Зунд» в оренду спірної земельної ділянки площею 0,4 га на підставі скасованого постановою господарського суду Київської області від 04.07.2007 у справі № 29/9-06/3а рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26.06.2002 № 9 за відсутності рішення Козинської селищної ради є порушенням її виключної компетенції на здійснення права власності від імені Українського народу, розпорядження і управління землями територіальної громади смт Козин. Питання щодо земельних ділянок, загальна площа яких дорівнювала 7,5 0,4 га, тоді залишилося без вирішення, оскільки власником цих земельних ділянок стала особа, яка не була стороною у справі. Як зазначалось вище, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 304321, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0048 від 23.01.2006, ТОВ «Київщина-Інвест» належить на праві власності дві земельні ділянки загальною площею 5,6028 га, а саме земельні ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:033:0055 (площею 1,0887 га) та з кадастровим номером 3223155400:03:033:0058 (площею 4,5141 га). В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 16.08.2018 за №№ 2710, 2713 ТОВ «Київщина-Інвест» вищезазначені земельні ділянки відчужено на користь [PERSON] . В свою чергу, на підставі заяв власника вищевказаних земельних ділянок [PERSON] від 23.07.2020 за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:033:0055 (площею 1,0887 га) утворено дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0125 (площею 0,4921 га) та 3223155400:03:033:0126 (площею 0,5966 га), а також за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:033:0058 (площею 4,5141 га) утворено три нові земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0127 (площею 1,2882 га), 3223155400:03:033:0128 (площею 0,3 га) та 3223155400:03:033:0129 (площею 2,9259 га). Після чого, за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:033:0127 (площею 1,2882 га) утворено дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0130 (площею 0,8949 га) та 3223155400:03:033:0131 (площею 0,3933 га). В подальшому, 11.11.2021 на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0130 (площею 0,8949 га), [PERSON] передано до статутного капіталу ТОВ «ТП «ВЕКТОР-ПЛЮС». Також, 18.11.2021 на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0128 (площею 0,3 га), [PERSON] передано до статутного капіталу ТОВ «ТП «ВЕКТОР-ПЛЮС». Водночас, на підставі договорів купівлі-продажу від 12.04.2023 за №№ 825, 828 ТОВ «ТП «ВЕКТОР-ПЛЮС» відчужено на користь [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0128 (площею 0,3 га) та 3223155400:03:033:0130 (площею 0,8949 га), у подальшому поділено, в результаті чого утворено три нові земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0003 (площею 0,5648 га), 3223155400:03:033:0004 (площею 0,1877 га) та 3223155400:03:033:0005 (площею 0,1424 га). На підставі договору дарування від 30.11.2021 за № 5850, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0125 (площею 0,4921 га) передано в дар [PERSON] , який на даний час відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 313521191 є власником вказаної земельної ділянки. Також, [PERSON] за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:033:0126 (площею 0,5966 га) утворено три нових земельних ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0134 (площею 0,0113 га), 3223155400:03:033:0135 (площею 0,1431 га) та 3223155400:03:033:0136 (площею 0,4422 га), які на даний час відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 313530381, 313530135, 313528695 є власником вказаних земельних ділянок. Крім того, [PERSON] за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:033:0129 (площею 2,9259 га) утворено дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0132 (площею 1,3013 га) та 3223155400:03:033:0133 (площею 1,6246 га). Після чого, на підставі договору дарування від 22.12.2021 за № 6398 [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0132 (площею 1,3013 га) передано в дар на користь [PERSON] , яка на даний час відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 313845160 є власником вказаної земельної ділянки та на підставі договору дарування від 30.11.2021 за № 5853 [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0133 (площею 1,6246 га) передано в дар на користь [PERSON] , який на даний час відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 313844354 є власником вказаної земельної ділянки. Прокурор вважає, що відведення у власність первинним набувачам вищевказаних земельних ділянок відбулось з грубими порушеннями вимог законодавства, а саме ст.ст. 19. 20, 58, 59, 60-62, 83, 84, 116 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88-90 Водного кодексу України (у редакції на час виникнення правовідносин), у зв`язку з чим останні підлягають поверненню у власність територіальної громади. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, суперечить нормам статей Земельного кодексу України та Водного кодексу України. За інформацією Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» від 07.12.2022 № 464 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0125, 3223155400:03:033:0132, 3223155400:03:033:0133, 3223155400:03:033:0134, 3223155400:03:033:0136, 3223155400:03:033:0128, 3223155400:03:033:0130 (з якої унаслідок поділу [PERSON] було утворено нові три земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:03:033:0003, 3223155400:03:033:0004, 3223155400:03:033:0005) знаходяться в межах 100-метрової прибережної захисної смуги р. Дніпро та повністю накладаються на землі водного фонду. Під час розгляду справи в суді шляхом опрацювання прокурором даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відповідачем у справі [PERSON] після відкриття провадження у справі на підставі своєї заяви від 08.06.2023 року земельну ділянку площею 1,6246 га з кадастровим номером 3223155400:03:033:0133 поділено на три нові земельні ділянки: площею 0,4466 га з кадастровим номером 3223155400:03:033:0006, площею 0,0556 га з кадастровим номером 3223155400:03:033:0007, та площею 1,1224 га з кадастровим номером 3223155400:03:033:0008. Таким чином, за відповідачем [PERSON] зареєстровано земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 3223155400:03:033:0125, 3223155400:03:033:0006, 3223155400:03:033:0007, 3223155400:03:033:0008, 3223155400:03:033:0128, 3223155400:03:033:0003, 3223155400:03:033:0004, 3223155400:03:033:0005; за відповідачкою [PERSON] зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:033:0132. На думку\~прокурора,\~набуття у\~приватну власність\~громадянами, на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок членам ТІЗ «Грін-Зунд»» від 25.07.2002 № 10, земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства із земель які перебували у користування вказаного товариства відбулось з грубими порушеннями вимог ст.ст. 19. 20, 58, 59, 60-62, 83, 84, 116 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88-90 Водного кодексу України (у редакції на час виникнення правовідносин). Однак, суд не може погодитись із позицією прокурора з огляду на наступне. У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №1018/4559/12 за позовом міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області, в інтересах держави в особі управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Києві та Київської області, Дніпровського басейнового управління водних ресурсів, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" про визнання рішень, договорів купівлі-продажу недійсними та повернення земельної ділянки. 28.10.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі №1018/4559/12 в задоволенні позову відмовлено повністю. Рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі №1018/4559/12 від 28.10.2013 року встановлено: «… Суд вважає недоведеними посилання позову на віднесення спірних земельних ділянок повністю або частково до земель водного фонду, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами. Так, при подачі позову та збільшенні позовних вимог прокурор не подав і не послався на жоден доказ, який би підтверджував таку обставину, із поданих прокурором на стадії проведення експертизи письмових доказів не вбачається достатніх даних про те, що саме спірні земельні ділянки перебувають у межах прибережної захисної смуги, оскільки вони жодним чином не відображені на відповідних схемах, планах, відсутні інші достатні для ідентифікації дані про співвіднесення спірних земельних ділянок із землями водного фонду. \~\~\~ «… Висновком судової земельно-технічної експертизи № 11499/11500/12-43 від 27.09.2013 року встановлено, що відповідно до наявних матеріалів земельні ділянки за кадастровим номером 3223155400:03:033:0058 площею 4,5141 га, за кадастровим номером 3223155400:03:033:0055 площею 1,0887 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, а \~земельні ділянки за кадастровим номером 3223155400:03:033:0054 площею 0,3000 га, за кадастровим номером 3223155400:03:033:0056 площею 0,6000 га, за кадастровим номером 3223155400:03:033:0057 площею 0,6000 га, з цільовим \~\~призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови. Матеріали технічної документації із землеустрою, виготовленої ТОВ «Земельно-кадастровий офіс» в 2005 році, викопіювання з проекту формування території Козинської селищної ради, виготовлене ДП «Київський інститут землеустрою» спростовують доводи позову про віднесення спірних земельних ділянок до земель водного фонду. Проект формування території та встановлення меж Козинської селищної ради, інші письмові докази щодо цього проекту, розробки по формі 6-зем по Козинській селищній раді за 2001-2002 роки не містять даних про перебування спірних земельних ділянок у межах земель водного фонду…». «… За таких обставин суд вважає доведеним те, що фактично спірні земельні ділянки не відносяться до земель водного фонду, а є землями житлової та громадської забудови, сільськогосподарського призначення, не знаходяться в межах прибережної захисної смуги, тому достатніх підстав вважати, що оспорювані державні акти видані з грубими порушеннями чинного законодавства в межах розгляду цієї цивільної справи не встановлено…». «… Зібраними у справі доказами, зокрема і висновком судової експертизи, встановлено, що спірні земельні ділянки не відносяться до земель водного фонду, тому визначені позовом повноваження вказаних органів державної влади не можуть прийматись до уваги у фактичних встановлених судом правовідносинах щодо земель іншого цільового призначення…». Вказане рішення в апеляційному та касаційному порядку не переглядалось. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність. Згідно з п.п.44, 46, 50 даної Доповіді: "44. Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону\~(the law)\~легко\~доступним. Вона також зобов`язана дотримуватись законів\~(the laws), які запровадила, і застосовувати їх у\~передбачуваний\~спосіб та з логічною послідовністю. Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку. 46. Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були\~чіткими\~і\~точними\~та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними.\~Зворотна дія\~[юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи].\~На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу\~res judicata.\~Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження.\~Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику «приватного правосуддя», що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності. 50. Існування суперечливих рішень, що їх виніс верховний чи конституційний суд, у будь-якому разі є несумісним із принципом юридичної визначеності. Тому вимагається, щоб суди, особливо вищих інстанцій, запроваджували механізми, що надають можливість уникати суперечливості та забезпечувати узгодженість їхньої судової практики." Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає,\~що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів." Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду мається міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші. В рішенні суду від 28.10.2013 року мова йде про земельні ділянки з іншими кадастровими номерами, однак, сторонами у справі визнається той факт, що і в справі №1018/4559/12 і в даній справі №372/1268/23 мова йде про одні й ті ж земельні ділянки. Відповідно до висновків Верховного Суду України від 25.07.2018 у справі № 640/8456/16-ц у разі об`єднання земельних ділянок не відбувається виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, фактично та юридично відбувається заміна кількох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх документах. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (п. 56) та від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17 (п. 7.36). Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. З моменту державної реєстрації, незалежно від її подальшого скасування, земельна ділянка є об`єктом Державного земельного кадастру, а всі відомості про неї та її кадастровий номер зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно (ст. 10, ч. 8 ст. 16, ч. 19 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Такі особливості правового статусу земельної ділянки дають можливість її ідентифікувати, навіть у випадку здійснення державної реєстрації її поділу (виділення), об`єднання з іншими ділянками, вчинення інших реєстраційних дій, внаслідок яких державна реєстрація цієї земельної ділянки скасовується. Таким чином, факт неодноразового поділу/об`єднання земельних ділянок та утворення нових земельних ділянок, яким на сьогодні присвоєно кадастрові номери 3223155400:03:033:0125, 3223155400:03:033:0006, 3223155400:03:033:0007, 3223155400:03:033:0008, 3223155400:03:033:0128, 3223155400:03:033:0003, 3223155400:03:033:0004, 3223155400:03:033:0005, 3223155400:03:033:0132, жодним чином не впливає на те, що спірні земельні ділянки у даній справі є тими ж земельними ділянками, що були предметом розгляду у справі №1018/4559/12. Тому, рішенням суду від 28.10.2013 року встановленим є факт, що спірні земельні ділянки не відносяться до земель водного фонду. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed