Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

В березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності трудової книжки [NUMBER] , виданої 30.03.1981 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , з виправленнями прізвища [PERSON] на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заяви заявниця вказала, що 20.02.2024 року вона звернулася до відділення № [NUMBER] в м. Обухів Головного пенсійного фонду України в Київській області про призначення пенсії за віком. Однак, 11.03.2024 року отримала рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки при обчисленні страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком не зараховано до страхового стажу період роботи з 30.03.1981 року так як у наданій трудовій книжці відсутній запис, який засвідчує зміну прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », а відтак їй рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту належності трудової книжки [NUMBER] . 15 березня 2024 року ухвалою суду прийнято заяву, відкрио провадження та призначено справу до розгляду. Заявниця в судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи за її відсутності,\~ заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не подав. Відповідно до положень ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 ч.2 ст.293\~ЦПК\~України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та мала дівоче прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 01.11.1983 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. 24.12.1988 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », даний факт підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 07.07.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , 15.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , остання розпочала свою трудову діяльність з 30.03.1981 року. Разом з цим, з наявної копії трудової книжки вбачається, що в графі « [PERSON] » міститься декілька записів, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». 24.07.2023 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області для призначення пенсії за віком. Рішенням № 1016500005071 від 01.08.2023 року заявниці відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж [PERSON] становить 13 років 07 місяців 03 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. При цьому, до розрахунку не взято трудову книжку від 30.03.1981 року № 9582464, оскільки відсутні документи про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Разом з цим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області № 101650005071 від 27.02.2024 року відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав, викладених вище. Отже, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним у заяві обставини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Також, згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25.11.2020 у справі № 636/4087/19. Метою встановлення факту належності заявниці трудової книжки є реалізація нею права на належне пенсійне забезпечення. Чинним законодавством не передбачено можливості встановлення чи підтвердження трудового стажу судовим рішенням. Таким чином, зібрані по справі докази в їх сукупності дають підстави для висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження про належність трудової книжки [NUMBER] , заповненої 30.03.1981 року, саме заявниці [PERSON] , [INFO] . Враховуючи також встановлені судом обставини, за яких заявник позбавлена можливості отримати дублікат свідоцтва про укладення шлюбу від органу, який їх видав, а також те, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення щодо реалізації права на пенсійне забезпечення, суд вважає за можливе встановити юридичний факт належності заявнику зазначеної трудової книжки, у зв`язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved