Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

14.03.2024 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 06.08.1994 Кам`янка-Бузьким відділом РАГС Львівської області, актовий запис №71. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.08.1994 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилась донька, яка на даний час є повнолітньою. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність розуміння з його сторони, який зловживає алкогольними напоями, що призводить до постійних сварок, образ з його сторони. Вказує, що у них з відповідачем відсутнє почуття любові один до одного, відповідач часто проявляє до неї агресію, чинить психологічний тиск, через що, вона постійно перебуває у стані переживання та страху. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить її інтересам. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала та пояснила, що відповідач зловживає алкоголем та постійно виявляє до неї агресію, чинить психологічний тиск, у зв`язку з чим вона не бажає продовжувати з ним шлюбні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заперечив проти задоволення позову та вказав, що хоче зберегти сім`ю, обіцяє виправитись. Заслухавши доводи сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 06.08.1994 Кам`янка-Бузьким відділом РАГС Львівської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 71, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06.08.1994. Прізвище дружини після одруження [PERSON] . (а.с.4-5). Від даного шлюбу у сторін народилась донька, яка на даний час є повнолітньою. Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1994. Від даного шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітньою. Однак через зловживання відповідачем алкогольними напоями, прояви агресії до дружини вони припинили шлюбні відносини, та їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема відсутність взаємопорозуміння між ними, відсутність в дружини бажання примиритись та зберегти сім`ю, дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Разом з тим, беручи до уваги те, що позивачка висловила своє категоричне небажання продовжувати з відповідачем шлюбні стосунки, то суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. Відтак, суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище [PERSON] . Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved