Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , з якою він з 1997 року постійно проживав однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке склалося з 1/2 частки від 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . Вказану квартиру заявник сумісно з померлою [PERSON] приватизували 27.11.2002 року. З 27.11.1965 року заявник з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу, який було розірвано 26.09.1995 року, але вони продовжували проживати разом без реєстрації шлюбу до дня смерті [PERSON] , тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Заявник зазначає, що він є спадкоємцем четвертої черги на спадкування, інших спадкоємців не має, і тому він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , однак йому було відмовлено, так як ним не наданий документ, що підтверджує факт його проживання з спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, заявник звернувся до суду та просить встановити факт того, що він проживав зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю з 1965 року по [INFO], тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Акульшина В.Д. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в заяві, також пояснила, що заявник разом із померлою [PERSON] з 1965 року перебували в зареєстрованому шлюбі, однак 1995 року шлюб було розірвано, але вони примирилися та продовжували проживати разом, вели спільне господарство, доглядали одним за одним, в 2002 році разом приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій проживали разом до дня смерті [PERSON] . Представник заінтересованих осіб в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності їх представника за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення на розсуд суду, інших заяв або заперечень не мають. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, проаналізувавши надані докази, якими обґрунтована заява, суд дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано повторно 02.09.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові СМУМЮ. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00044001597 від 12.03.2024 року, 27.11.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що виконкомом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області було зроблено актовий запис №121. Після реєстрації шлюбу [PERSON] зміна прізвище на « [PERSON] ». Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26.09.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.09.1995 року. З копії свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2002 року, яке видано виконкомом Добропільської міської ради, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві сумісної приватної власності [PERSON] та [PERSON] . Також заявником було долучено копію домової книги для прописки громадян за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані разом у вказаній квартирі з 1977 року. Провідним спеціалістом виконкому Добропільської міської ради та квартальною по [ADDRESS] було надано довідку від 14.03.2024 року за підписами сусідів, в якій зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , мешкала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею постійно як член сім`ї до дня її смерті проживав [PERSON] , 1943 р.н. Листом завідувача сектору ведення реєстру територіальної громади відділу реєстрації Добропільської міської ради №02/16-18/114 від 19.02.2024 року повідомлено, що згідно наявних обліків відділу [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.08.1977 року по 02.09.2023 року. Станом на день смерть [INFO] разом із [PERSON] був зареєстрований [PERSON] , з 01.09.1977 року. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2024 року, винесеної державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори Гусєвою О.В., вбачається, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не наданий документ, який підтверджує факт спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, тому йому рекомендовано було звернутися до суду для визнання за ним права власності в порядку спадкування. Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). У п. 6 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 (справа №1-8/99) зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 552/196/20 від 27.05.2021 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №523/9720/17 від 01.09.2021 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання [PERSON] , [INFO] , зі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні зазначили, що вони більше 10 років є сусідами та друзями заявника [PERSON] , він проживав разом з померлою [PERSON] , всі їх сприймали як чоловіка та дружину, вони вели спільне господарство, проживали однією сім`єю довгий час. Суд враховує, що встановлення даного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини заявнику [PERSON] необхідно для можливості реалізації своїх спадкових прав. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними належними та допустимим доказами, не спростованими, а тому вони підлягають до повного задоволення. Судові витрати не відшкодовуються згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved