Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

1.Позиція позивача. 16 листопада 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від представника позивача Гребенюк Олександра Сергійовича надійшов зазначений позов, за яким позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить стягнути з відповідача - [PERSON] (дата народження: [INFO] ) на користь АТ КБ «ПриватБанк»: -Заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.03.2013 року у розмірі 45719,71 грн. станом на 17.10.2023 року; -Судові витрати у розмірі 2684,00 грн. судовий збір. В обґрунтування даного позову зазначив наступне. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 12 березня 2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те,що підписан заява разом у «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договрі про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджуються підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження. Виконання відповідачем договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Відповідно до воле виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено почаковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 40000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладнні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Пунктом 1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.3.1.9 Договору; у позичальника - отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. На підставі п.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан розрахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за догворогм виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповіднодо умов договору, а саме згідно п.2.1.12.3. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Згідно п.2.1.12.7.2. Договору, у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладі на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.10.2023 року має заборгованість 45719,71 грн., яка складається з наступного: -36954,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; -8765,14 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; -0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ; -0,00 грн. - нарахована пеня; -0,00 грн. - нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». У відповіді на відзив при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підписується, що позичальник ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідно до розділу 1 Загальни положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, публікує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послугу, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правид надання банківських послуг. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені у Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування вцілому. Відмовідачу було вдкрито картковий рахунок № [NUMBER] - ключем до каткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. Відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору. Щодо повноважень представника банку. Довіреність представника банку Гребенюк Олександр Сергійович є чинною строком до 31.08.2024 року. Стан довіреності можна перевірити на на офіційному інтрнет сайті банку. Отже, довіреність представника банку Гребенюк Олександр Сергійович №2043-К-Н-О є чинною. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 12.03.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша довідкова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про сете, також вбачається, що [PERSON] висловив згоду на укладення та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що «Я згоден з тим, що ця заява, разом з Пам`яткою клієнта Умовами ат правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між мною та банком договрі про надання банківських послуг…» Також до матеріалів справи долучено ввитяг з тарифами обслуговування кредитних карток « Універсальна», з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 30,00% на рік, вказано розмір комісії та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладанні кредитного договору укадено всі устотні умови договору. З виписки з каткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазину, а отже й отримував картку «Універсальна», оскільки проведення даних операцій неможливо без наявності картки. З розрахунку заборгованості чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок не спростований контррозрахунку не надано, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Щодо посилання відповідача на постанову ВСУ по спарві № 342/180/17. При розгляді даної спарви звернуто увагу на відсутність доказів тотожності доданих банком до позовної заяви умов та правил надання банківських послуг із тими, що були чинними на момент підписання заяви позичальником. Позивачем раніше надавались із відповіддю заперечення наказ про затвердження редакції усов та правил надання банківських послуг, що додаються до позовної заяви , виписка по рахунку, довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, до додані до позовної заяви ,а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладання договору. Щодо отримання клієн6том кредитної картки та користування кредитними коштами. З виписки по картрахунку вбачається, що відповідачу видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат ,здійснював розрахунки. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню. Позивачем надається виписка по рахунку, яка має статус первинного документа. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, птім частково погашав заборгованість за догвормо і знову корисувався кредитними коштами. Щодо порядку погашення заборгованості. Згідно Умов та правил надання банківських послуг а тарифів для погашення заборгованості по кредитним карткам для клієнтів пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа кожного наступного місяця з дати виникнення заборгованості. У разі непогашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти. Щодо порядку нарахування відсотків на заборгованість за кредитом. Розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредита за період. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредита. Щодо зміни процентної ставки. Під час укладання кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в озмірі 30,00% на рік. Далі процентна ставка була змінена. Зазначені зміни повістю погоджуються з умовами та правилами надання банківських послуг. Щодо строку позовної давності. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк пере випущеної картки до останнього дня 03/26 року. Позивач звернувся до суду з позовном до відповідча до спливу позовної давності. У поясненнях представник позивача Меркулова В.В. зазначила, що укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком умов та тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднення до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 10 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір та процентних ставок та інші усови обслуговування та повністю з ними погодився. Щодо повноважень представника банку повторно зазначила, що довіреність представника банку Гребенюк Олександр Сергійович є чинною строком до 31.08.2024 року. Стан довіреності можна перевірити на на офіційному інтрнет сайті банку. Отже, довіреність представника банку Гребенюк Олександр Сергійович №2043-К-Н-О є чинною. Також повнотрно зазначено, що банком надано всю інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Щодо ознайомлення Відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг повторно зазначено. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 12.03.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді".Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна" з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 30,00% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. В подальшому Відповідач ознайомився Умовами та Правилами надання банкі\- вських послуг підписавши Паспорт споживчого кредиту від 03.03.3022 року та Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.3.3022 року, в яких прописана валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору та багато іншого. Нараховані відсотки за користування кредитним лімітом відповідає погодженому. розміру у заяві 40.8 % - для карт Універсальна Gold. Також зазначаємо, що ці умови відповідають виду останньої отриманої картки 03.03.2022 року, Карта Універсальна GOLD 4149629356738781. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Йому було встановлено кредитний ліміт та він ним користувався. Відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Позивач надав докази, що відповідача було ознайомлено з зазначеними умовами та правилами надання банківських послуг та наказ банку, яким були затвердженні зазначені умови та правила надання банківських послуг. Більш того, відповідач зобов`язавя самостійно ознайомлюватись з всіма зімнами умов та привил надання банківських послуг та тарифів на сайті Приватбанку. Щодо отримання клієнтом кредитної картки та користування кредитними коштами повторно зазначаємо. Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок від 12.03.2013 року. Після встановлення кредитного ліміту 15.07.2019 році, користуватись кредитним лімітом розпочав 21.10.2019 року, як вбачається із виписки по рахунку. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається до позову). Банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується , що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором . Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по спраю. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Після перевипуску карти з Універсальної на Універсальну Голд, процентна ставка становила 3,5 % на місяць. Відповідно до тарифів Банку для карти "Універсальна GOLD" базова процентна ставка до 01.08.2020 року становила 3,5% в місяць (або 42,00% на рік), а з 01.08.2020 року процентна ставка була знижена з 3,5% до 3,4 % в місяць, що відображено в розрахунку заборгованості. Необхідно зазначити, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У запереченнях представник позивача Меркулова В.В. повторно зазначила щодо форми кредитного договору, щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, щодо користування кредитними коштами, щодо розрахунку заборгованості, щодо порядку погашення заборгованості, щодо процентної ставки, щодо строків позовної давності. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 2. Позиція відповідача. Адвокат Івах Є.В., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідач заперечує проти позову, вважає його необґрунт ваним та просить суд відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи позивач посилається на укладання з відповідачем кредитного договору оформленого анкетою-заявою від 12.03.2013 року ототожнюючи вказану заяву з кредитним договором, при цьому стягнення (предмет позову) просить здійснити на підставі іншого документа, який відсутній у матеріалах справи - кредитного договору про надання банківських послуг від 12.03.2013 року. Згідно ст.1055 Цивільного кодексу України 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитн й договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Позивачем всупереч встановленого обов`язку не доведено факту укладання пожім сторонами кредитного договору. Так позивач у позові посилається на підписання позивачем спочатку однієї анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 11.01.2010 року, нібито розміщених на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua. Представник відповідача окремо прошу суд звернути увагу на те, що згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.03.2013 року зазначено іншу адресу сайту позивача: www.pb.ua) аніж та, на яку посилається позивач як на підставу позову - www.privatbank.ua. Позивач бездоказово посилаючись на те, що такий офіційний сайт існує, що на ньому взагалі щось розміщено; що на його офіційному сайті розміщені Умови та правила, і який на думку позивача не потребує взагалі навіть підписання його сторонами; що саме такі Умови та правила які наразі (можливо) розміщені на сайті дійсно були розміщені на сайті та саме в тій редакції були запропоновані відповідачу та надані до суду. Позивач, по-перше, не довів вказаних обставин належними, допустимими та достатнім обсягом доказів; по-друге, такі доводи позивача суперечать наведеним вище приписам чинного законодавства. Вказані позивачем обставини можливо є загальнодоступними, проте не є загальновідомим відповідач їх заперечує, отже позивач не позбавлений обов`язку щодо їх доведення належними, допустимими та достатнім обсягом доказів (ч.3 ст.82 ЦПК України). Також у позові банк зазначає, що ним самостійно встановлено підвищену відсоткову ставку згідно ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 86.4% за карткою «Універсальна» та 84% за карткою «Універсальна голд». При цьому прошу звернути окрему увагу суду на те, що доданий позивачем до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (не підписаний відповідачем) містить декілька видів зазначеного класу карток, та зовсім інший розмір відсотків за ними, та порядок їх сплати (явно не 86.4% та 84.0%). При цьому у доданому до позову розрахунку заборгованості взагалі встановлено іншу відсоткову ставку 43.2%, звідки взялась така відсоткова ставка ні у позові ні у доданих документах позивачем не зазначено. При цьому адвокат Івах Є.В. звертає увагу суду на те, що в заяві відсутні відомості про отримання відповідачем саме кредитної картки, її номеру, розміру кредитного ліміту, розміру процентів, тип процентної ставки, та порядок сплати процентів. У анкені-заяві від 12.03.2013 року взагалі не наведено найменування, клас картки (кредитна, депозитна, зарплатна, тощо), розмір погодженого сторонами кредитного ліміту, відсоткова ставка за кредитом, строк повернення кредиту, розмір банківської комісії при наданні банком послуг, тощо - тобто не доведено узгодження сторонами усіх істотних умов кредитного договору, погодження яких є необхідним для позивача стандартом доведення у справі, адже у позові та наданому розрахунку заборгованості банк посилається на умови, які ніколи не погоджувались (не підписані) відповідачем, отже є нікчемними. Заперечуючи проти позову в повному обсязі, відповідач зазначає про недобросовісне виконання (порушення) позивачем положень п.3 ч.1 ст.175 ЦПК України в частині виконання покладеного на нього процесуальним законом обов`язку щодо надання суду обґрунтованого розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладання якого не визнається відповідачем. В позові банк зазначає про підвищений відсоток (86.4%) річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України для картки «Універсальна», та 84.0% для картки «Універсальна голд», і зазначає про те, що зазначені відсотки не є неустойкою, мають компенсаційний, а не штрафний характер, та на них не поширюється ст.549 ЦК України. По-перше, відповідач ніколи не погоджувався на зазначений вище розмір підвищеного відсотку, і позивачем не надано письмового погодження відповідачем зазначеної умови. Прошу також звернути увагу суду на те, що у наданому розрахунку заборгвоаності вказано зовсім інший розмір відсотків 43.2%, який також ніколи не погоджувався відповідачем, та стає незрозумілим чим керувався позивач та чим керуватись суду під час перевірки правильності обчислення заявленої банком до стягнення заборгованості. У наданому витягу щодо тарифів карток Універсальна взагалі наведено інші умови: відсотки за кредитом, строк повернення, комісія банку, тощо. По-друге, у ст.11 ЦПК зафіксовано пропорційність, тобто принцип, спрямований на забезпечення розумного балансу приватних і публічних інтересів. Разом з тим, наявність у кредитора можливості стягувати зі боржника надмірні грошові суми як неустойку - змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Вважає, що можлива сплата відповідачем у випадку присудження такої суми 86.4% або 84.0%, або 43.2% (замість встановленої законом 3%), штрафів, та пені) від суми неповернутого кредиту, суперечитиме принципу верховенства права, є несправедливим, суперечить принципам розумності та добросовісності, та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків позивача як споживача послуг банку, оскільки така умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації, у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за спірним договором. Згідно зі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а відповідно до п. 5 ч. 3 цієї статті Закону і умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. З урахуванням викладеного представник відповідача вважає дії позивача такими, що не відповідають засадам розумності, добросовісності, справедливості, а відтак не визнаючи позов вцілому, просить суд зменшити розмір процентів річних. Крім того, з урахуванням що позивачем не надано розрахунку сум нарахованих та зарахованих ним в погашення заборгованості зі штрафу та 86.4 та 84.0 відсотків (замість встановленої законом 3%), відтак неможливо зрозуміти її реальний розмір, в контексті п.6 ч.3 ст.178 ЦПК України зазначаємо про можливість подання в подальшому до суду доказів щодо обставин, які мають істотне значення. По-третє, відповідно до судової практики обов`язок перевірки наданого позивачем розрахунку, наведення власного розрахунку - покладається саме на суд, а не на сторону відповідача. Сам по собі факт ненадання відповідачем до суду контррозрахунку заборгованості - не скасовує обов`язок суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення в частині визначення розміру стягуваної заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи позивач не виконав свого процесуального обов`язку щодо надання обгрунтованого розрахунку стягуваної заборгованості у т.ч. так званого «тіла кредиту», що полягає у наступному: 1) матеріали справи не містять доказів зарахування відповідачу на картку тіла кредиту. Так наявна у справі виписка по рахункам не надає цих відомостей, оскільки в даній виписці відсутня особиста інформація позичальника, для встановлення особи позичальника, окрім ім`я та прізвища та не зазначено, що дана виписка надана відносно укладеного кредитного договору від 12.03.2013 року, а наведені у виписці номери кредитних карток - в анкеті-заяві від 12.03.2013 року не зазначено. Встановити точну суму «тіла кредиту» неможливо, у т.ч. через її незазначення у анкеті-заяві від 12.03.2013 року; 2) як вбачається з частково читабельної частини розрахунку заборгованості (7 колонка) відповідачем здійснювалась періодична оплата. В наданому розрахунку заборгованості та доданих документах не відображено погоджених сторонами істотних умов кредитного договору, яким керувався банк при списанні комісії, нарахуванні відсотків за кредитом, не відображено строків сплати кредиту, тощо. За своєю суттю прострочене тіло кредиту, на яке вказує позивач у своїй позовній заяві, є завуальованими відсотками за користування кредитними коштами, адже до нього входить плата за користування кредитом, а не, власне, надані позичальнику в користування кошти. Враховуючи, що в підписаних відповідачем документах відсутня регламентація складових частин поняття «прострочене тіло кредиту», строків виникнення простроченої заборгованості, прошу суд вважати, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочене тіло кредиту є складовою частиною саме фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, а тому слід дійти до висновку, що заборгованість за простроченим тілом кредиту до стягнення не підлягає. Заперечуючи проти позовних вимог по суті, та просячи суд І інстанції відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, відповідач та її представник просять також суд застосувати до позовних вимог правові наслідки пропуску позовної давності, яка є самостійною підставою для відмови в позові. З матеріалів справи вбачається безпідставне нарахування позивачем непогоджених відсотків за кредитом та непогодженого розміру комісії за надання банківських послуг, та зарахування платежів відповідача в рахунок погашення цих платежів. Таким чином очевидним є пропуск позивачем строків звернення до суду з позовом (позовної давності), що є самостійною підставою для відмови в позові. Щодо відсутності повноважень щодо представництва інтересів позивача. Так до позовної заяви представником позивача додано довіреність від 10.08.2022 року №2043-К-Н-О підписану головою правління позивача - Герхардом Бьош , на представництво інтересів АТ КБ "Приватбанк" його посадовою (службовою особою) юрисконсультом департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Гребенюк О.С. 29 грудня 2019 року набрав чинності Закон № 390-IX, згідно з яким частини третю і четверту статті 58 ЦПК України, частини третю та четверту статті 56 ГПК України і частини третю та четверту статті 55 КАС України виклали у новій редакції. Позивач наголошує, та просить звернути увагу суду на те, що починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи, держави допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Відтак можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. У запереченнях (на відповідь на відзив) адвокат Івах Є.В. зазанчив, що підставою пред`явленого позову є бездоказово стверджувальний позивачем факт укладання 12.03.2013 року поміж сторонами спору кредитного договору; предметом позову - є стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.03.2013 року. Очевидно, що з огляду на предмет та підставу заявленого позову, процесуальні обмеження розгляду справи судом в межах заявлених вимог - необхідним є встановлення судом: А) факту укладання поміж сторонами 12.03.2013 року саме кредитного договору (а не будь-якого іншого); наявність в матеріалах справи, та безпосереднє дослідження судом кредитного договору від 12.03.2013 року; Б) наявність заборгованості відповідача перед позивачем саме за кредитним договором від 12.03.2013 року, з`ясування судом структури боргу, періоду виникнення заборгованості, з`ясування динаміки платежів за договором і їх зарахування на погашення складових боргу, що має ключове значення в контексті обґрунтованості розрахунку та визначення предмету стягнення (предмета позову), та включати в себе також відповідно стягнені суми коштів в рахунок погашення заборгованості за таким договором, тощо. Згідно ст.1055 Цивільного кодексу України 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Надана банком анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.03.2013 року - є порожнім (пустим) бланком, який не містить конкретних умов кредитного договору (суми узгодженого сторонами кредиту, розміру відсотків за кредитом, тип відсотків, строку надання та умов повернення кредиту, найменування та класу картки, тощо). Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, містять багато різних умов надання різних банківських послуг (не лише кредитних) - відтак їх не можна вважати погодженими сторонами умовами кредитного договору від 12.03.2013 року. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (пр вадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Відтак доводи представника банку про доведеність факту укладання 12.03.2013 року кредитного договору із зазначеними у позові умовами є недоведеним, та з огляду на встановлені законом вимоги щодо його письмової форми, не може ґрунтуватись на припущеннях. До позову додано іншу Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року. Однак аналіз іншої заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року свідчить про те, що вона містить різні умови надання різних банківських послуг, не містить конкретної домовленості щодо конкретних банківських послуг, конкретного розміру відсотків, комісії, тарифів надання узгоджених послуг, тощо, та виходячи з доводів позивача є іншим кредитним договором від 03.03.2022 року, та свідчить про приєднання відповідача до інших (в іншій редакції) Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року, аніж станом на 12.03.2013 року. Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року не містить конкретних видів банківських послуг погоджених відповідачем, та їх умов. У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року містяться різні види карток та умови їх обслуговування (різні процентні ставки відсотків річних 42.0% та 40.8%, різними є умови реальних річних процентних ставок 51.09% та 51.76%; іншим аніж зазначено у позові розмір відсотків річних після 181 дня з моменту порушення зобов`язань, тощо), що суперечить ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», та має наслідком застосування до нього абз.2 ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»: Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Однак в будь-якому випадку застосування умов наведених у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року можливе за умови їх реального доведення, але не раніше 03.03.2022 року. Також звертає увагу, що підставою заявленого позову є доводи банку про укладання 12.02.2013 року кредитного договору, та виникнення саме за ним заборгованості, а підставою позову - стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.03.2013 року. Доводи в частині саме нового кредитного договору від 03.03.2022 року підтверджуються положеннями ч.2 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» за якими паспорт споживчого кредиту надається до укладання договору про споживчий кредит. Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII набрав чинності 10.06.2017 року, отже Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року, паспорт споживчого кредиту від 03.03.2022 року не мають будь-якого правового зв`язку із кредитним договором від 12.03.2013 року за яким заявлено вимоги, зазначені документи не містять жодних умов кредитного договору від 12.03.2013 року. Адвокат Івах Є.В. вказав, що паспорт споживчого кредиту не є частиною будь-якого кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в п спорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Таким чином паспорт споживчого кредиту від 03.03.2022 року АТ КБ «Приватбанк» - апріорі не є частиною кредитного договору, та в ньому не відбулось фіксації волі сторін договору та не відображені його умови (зміст). Щодо незаконності нарахування відсотків річних за кредитним договором після 24.02.2022 року (введеного воєнного стану). Звертає увагу суду на неможливості нарахування відсотків річних нарахованих банком після 24.02.2022 року. З читабельної частини розрахунку вбачається нарахування банком з 26.04.2022 року 20.4% річних, а починаючи з 01.06.2022 року - 40.8% річних, що в принципі після 24.02.2022 року є незаконним. Щодо недоведеності видачі кредитних коштів. До відповіді на відзив банком додано виписку за невідомо яким договором б/н за період з 12.03.2013 року по 20.10.2023 року. Однак період виписки фактично розпочинається з 29.07.2013 року з операції на суму 35.50 грн. з назвою операції «Покупка, грошові перекази» та закінчується 01.10.2023 року операцією банку «списання відсотків за використання кредитного ліміту. За ставкою 3.4. відсотка нараховано 1239.3UAH» на суму 1239.30грн. Наведені в ній номери кредитних карток в анкеті-заяві від 12.03.2013 року не зазначені, відтак необґрунтованими є доводи банку про їх належність до неукладеного кредитного договору. Тобто надана банком виписка від 20.10.2023 року, сформована банком за невідомо яким договором, та не містить відомостей про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Крім того, з наданої виписки також вважається, що рух коштів починається у період з 29 липня 2013 року, тоді, як анкета-заява була підписана позичальником раніше 12.03.2013 року. Доказів того, що між сторонами було укладено будь-які інші договори в тому числі у 2013 році матеріали справи не містять. Доводи банку про встановлення кредитного ліміту не можуть бути прийняті судом до уваги, адже рух коштів має бути відображено у первинних бухгалтерських документах, які мають бути наявними в матеріалах справи, а не в уяві сторін чи суду. Щодл відсутності доказів видачі платіжних карток. Як вбачається з доданих до позову документів, позивачем додано Довідку без дати її видачі зі змісту якої вбачається, що представник банку одноособово зазначає, що невідомо за яким кредитним оговором та невідомо коли та ким [PERSON] були видані певні кредитні картки. Аналіз довідки про видачу кредитних карток є одностороннім доказом складеним самим позивачем та не може підтверджувати отримання відповідачем цих карток. Крім того у вказані довідці відсутня будь-яка інформація відносно особистих даних позичальника, за якими суд може встановити, що саме [PERSON] та саме за договором, який є предметом розгляду у вказаній справі отримала вказані в довідці картки, тоді як в анкеті-заяві взагалі відсутні будь-які відомості щодо отримання відповідачем кредитної картки, тобто надана банком довідка не підтверджує отримання позичальником кредитної картки за договором, що є предметом розгляду даної справи. Також матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтве дження встановлення кредитного ліміту, окрім викладених пояснень Банку в позові. Ні анкета-заява від 12.03.2013 року, ні заява про приєднання від 03.03.2023 року не містить номерів кредитних карток наведених у виписці по рахунку. Позивачем не надано доказів, які б ототожнили платіжні картки як такі, що видані в межах дії одного й того ж договору кредиту, з урахуванням змісту Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, не можна погодитись із нарахуванням банком після 24.02.2022 року 20.4% річних, а починаючи з 01.06.2022 року - 40.8% річних, що в принципі після 24.02.2022 року є незаконним, та робить н обґрунтованим розрахунок заборгованості, що унеможливлює її стягнення. У додаткових поясненнях адвокат Івах Є.В. вказав, що надана банком анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.03.2013 року - є порожнім (пустим) бланком, який не містить конкретних умов кредитного договору (суми узгодженого сторонами кредиту, розміру відсотків за кредитом, тип відсотків, строку надання таумов повернення кредиту, найменування та класу картки, тощо). Відтак в принципі незаконними є вимоги про стягнення судом або самостійне врахування банком цих сум при формуванні структури заборгованості (ціни позову). У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).» З читабельної частини розрахунку вбачається нарахування банком з 26.04.2022 року 20.4% річних, а починаючи з 01.06.2022 року - 40.8% річних, що в принципі після 24.02.2022 року є незаконним. Відтак нарахування банком будь-якого розміру річних (які ніколи не погоджувались відповідачем) згідно ч.2 ст.625 ЦК України - після 24.02.2022 року є в принципі незаконним в силу положень закону (пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), та не може стягуватись судом. Таким чином вимоги позивача про стягнення 8765.14 грн. заборгованості за простроченими відсотками є безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.6) позивач просить стягнути 36954.57грн заборгованості за тілом кредиту (основний борг). Однак з наданим розрахунком тіла кредиту (основного боргу) неможливо погодитись виходячи з наступного. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку структури боргу (а.с.24) позивачем безпідставно зараховано платежі відповідача у сумі 2025.28грн як погашення заборгованості по нарахованим відсоткам, та 6503.35грн як погашення заборгованості по простроченим відсоткам. Як видно з матеріалів справи та з урахуванням наданих вище пояснень ніякі відсотки відповідачем не погоджувались, їх нарахування, а так само і зарахування платежів відповідача які надійшли позивачу в рахунок погашення таких відсотків є незаконним. Так зване «тіло кредиту» розраховане позивачем у сумі 36954.57 грн. підлягає зменшенню на суму цих платежів, які отримані позивачем, однак протиправно зараховані в рахунок погашення неіснуючих зобов`язань відповідача. Таким чином гіпотетичний розрахунок основної суми боргу (тіла кредиту) не може перевищувати: 28425.94грн (36954.57грн-2025.28грн-6503.35=28425.94грн). Також відкритим залишається питання застосування судом правових наслідків спливу позовної давності, адже позивач не надав доказів письмового погодження збільшення цих строків. Представник відповідача просить повністю відмовити у задоволенні позову та застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 16 листопада 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] «прпо стягнення заборгованості» (Т.1 а.с. 4-8). 16 листопада 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 89). 29 листопада 2023 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження (Т.1 а.с. 92). Одночасно з позовною заявою представником позивача - Гребенюк О.С. подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача Згідно до змісту даної заяви зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України (Т.1 а.с. 1). 24 січня 2024 року через систему «Електронний суд» адвокат Івах Є.В., яки діє в інтересах відповідача [PERSON] , подав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (Т.1 а.с. 101-106). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровськї області від 24 січня 2024 року заяву адвоката Іваха Є.В. - задоволено (Т.1 а.с. 117). 25 січня 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів (Т.1 а.с. 118-122). 15 січня 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву про відкладення судового засідання (Т.1 а.с. 124-126). 26 січня 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву (Т.1 а.с. 128-146). 07 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву про оприлюднення ухвали суду (Т.1 а.с. 158-159). 13 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» клопотання про участь у судовому засідання в режимі віденоконференції (Т.1 а.с. 161-162). 14 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Меркулової В.В. (Т.1 а.с. 164-173). 15 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с. 237-238). 20 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву, у якому просить забезпечити сканування відповіді на відзив (Т.2 а.с. 4-5). 21 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи у судвоову засіданні за участі сторін та їх представників (Т.2 а.с. 7-9). 22 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заперечення (відповідь на відзив) (Т.2 а.с. 18-32). 27 лютого 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. Т.2 а.с. 11-12). 14 березня 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заява про забезпечення сканування вхідної кореспонденції (Т.2 а.с. 41-42). 14 березня 2024 року до суду надійшли пояснення від позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Меркулової В.В. (Т.2 а.с. 43-54). 26 березня 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі (Т.2 а.с. 58-62). 11 квітня 2024 року представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Стребіж М.О. подав до суду заяву, у якій просить відкласти на іншу дату судовий розгляд (а.с. 64). 16 квітня 2024 року адвокат Івах Є.В. подав через систему «Електронний суд» заяву,у якій просить здійснити сканування частини матеріалів справи (Т.2 а.с. 71-72). 16 квітня 2024 року надійшли до суду заперечення від позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Меркулової В.В. (Т.2 а.с. 74-81). Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Стребіж Г.С. зазначила щодо відсотків нарахування т аперіод їх нарахування, просила задовольнити позовні вимоги. Адвокат Івах Є.В., яки діє в інтересах відповідача [PERSON] , у судовому засіданні зазначив, що умови є відмінними від тих, що дослідив суд, умови ніколи відповідачем не погоджувались, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 12 березня 2013 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (Т.1 а.с. 27). 03 березня 2022 року [PERSON] було ознайомлено з заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, про що свідчить його підпис, де зазначені істотні умови договору «Кредитні картки», істотні та інші цмови договору «Оплата частинами та миттєва розстрочка», угода про використання простого електронного підпису, додаткові умови, тарифи (Т.1 а.с. 28-38). Також 03 березня 2022 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені істотні умови щодо різних типів кредитних продуктів (Т.1 а.с. 40-44). Згідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.03.2013 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 17.10.2023 рік загальна заборгованість складає 45719,71 гривень (Т.1 а.с. 9-24). Згідно довідки наданої позивачем між позивачем та відповідачем був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитну картку 12.03.2013 року № [NUMBER] з терміном дії до 08/16 - картка Універсальна, 22.10.2015 року надано картку № [NUMBER] з терміном дії до 09/18 - картка Універсальна GOLD, 16.04.2018 року надано картку № [NUMBER] з терміном дії до 03/22 - картка Універсальна GOLD, 03.03.2022 року надано картку № [NUMBER] з терміном дії до 03/26 - картка Універсальна GOLD (Т.1 а.с. 26). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, 12.03.2013 року відбувся старт карткового рахунку [NUMBER] , на якому 12.03.2013 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 гривень, в подальшому: 15.07.2019 року кредитний ліміт було збільшено до 40000,00 гривень, 28.10.2022 року було зменшено кредитний ліміт до 40000,00 гривень; 08.11.2022 року зменшено кредитний ліміт до 40000,00 гривень; 22.11.2022 року зменшено кредитний ліміт до 40000,00 гривень, 06.12.2022 року кредитний ліміт зменшено до 40000,00 гривень, 20.12.2022 року було зменшено кредитний ліміт до 40000,00 гривень, 03.01.2023 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень (а.с. 25). Разом з тим, із наданої позивачем виписки за договором б/н за період 12.03.2013 - 20.10.2023 року по рахунку вбачається, що відповідач фактично отримав у банку кредитні кошти, якими активно користувався, сплачував послуги, робив покупки (Т.1 а.с. 175-229). 5. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням (на думку позивача) позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054ЦКУкраїни до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.526ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.629ЦКУкраїни договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). За змістом ст.549ЦКУкраїни неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Визначальним у даній категорії справ є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Звертаючись до суду із цим позовом банком надано суду належним чином завірені копії анкети-заяви, виписки по картковому рахунку, розрахунок заборгованості, довідки про отримання кредитних карток та збільшення кредитного ліміту, які відповідачем не спростовані. Так зокрема доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Враховуючи наведені позивачем докази в підтвердження укладання кредитного договору між сторонами у своїй сукупності визнано належними та допустимими. Кредитний договір відповідачем недійсним не визнавався, [PERSON] користувався кредитними коштами протягом тривалого часу, договір ним виконувався, тобто вносилися платежі, хоч і не своєчасно та не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, що в своїй сукупності вказує на наявність договірних відносин між сторонами та дійсність кредитного договору. Також матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази того, що він не користувався кредитом. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Щодо вимог банку по процентах за користування кредитом слід зазначити наступне. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В анкеті-заяві від 12.03.2013 року, яку підписав відповідач, розмір процентної ставки не зазначено. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені,штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.03.2013 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс, розміщених на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Відповідно до ст. 81 ЦПКУкраїни кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не можеґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Визначальним у даній категорії справ є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Матеріали справи містять підписану [PERSON] заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 03.03.2022 року, в якій зазначено, що для картки Універсальна Gold, яку в цей період отримав відповідач, погоджені проценти складають 40,8 %. Таким чином відповідач був ознайомлений із розміром процентної ставки та погодився із ним, а отже сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором. Положеннями статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність та відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Відповідно до ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (пункт 137 рішення від 09 січня 2013 року за заявою № 21722/11 у справі «Олександр Волков проти України»). Положеннями ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг визначено, що картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовому боці картки. З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що банком було видано [PERSON] в межах кредитного договору б/н від 12.03.2013 року кредитні картки, зокрема остання: № [NUMBER] з датою відкриття 03.03.2022 року та терміном дії до 03/26. Суд вважає, що строки позовної давності у даних правовідносинах не підлягають застосуванню з огляду на те, що строк дії кредитної картки до 03/26, а з позовом Банк звернувся 16 листопада 2023 року. Такий висновок відповідає правовим позиціям щодо застосування аналогічних норм права у подібних правовідносинах, які висловлені в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №6-14цс14, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2020 року у справі № 569/13606/17-ц та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 628/3327/15. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та з огляду на те, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем не виконані, заборгованість за цим договором не погашена, тому суд доходить переконання про порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити повністю. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № ZZ426B1WEE від 26 жовтня 2023 року (а.с. 87), який враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: approved