Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2017. Від шлюбних відносин у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинилися з червня 2023 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Її місячний дохід не покриває у повному обсязі витрат, які потребують їх діти. Відповідач працює, отримує регулярно заробітну плату, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє здійснювати матеріальну допомогу їх дітям. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Представник відповідача [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що відповідач не є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі зрадою дружини. Однак, судом даний відзив не приймається до уваги, оскільки відповідачем та його представником не подано зустрічну позовну заяву з вимогою про оспорювання батьківства. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за без її участі. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. З 08 вересня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 вересня2017 року. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 2017 року та серії [NUMBER] від 09 грудня 2022 року відповідно. Факт проживання дітей разом з позивачем сторонами не оспорюється. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В цей же час, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів щодо наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб суду не надано, а тому вважає, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання дітей. Враховуючі викладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частин другої, третьої статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved