Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

28.10.2022 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, в якій представник позивача адвокат Нев`ядомський А.Д. з подальшим уточненням просить: -встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.04.2015 по 16.10.2015 включно; -визнати автомобіль SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] та DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; -визнати за [PERSON] право власності на автомобіля SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] ; -визнати за [PERSON] право власності на автомобіля SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] ; - скасувати договір купівлі-продажу 6341/2022/3492659 від 04.11.2022 транспортного засобу DAEWOO NEXIA, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] , білого кольору, зареєстрованого на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] право власності на автомобіля DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] право власності на автомобіля DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] ; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її часток у праві сумісної власності на майно, яке підлягає поділу між подружжям, а саме вартості транспортного засобу DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] у розмірі 61250 грн. та вартості транспортного засобу SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] у розмірі 256000 грн.; -визнати за [PERSON] право власності на квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка згідно договору купівлі-продажу від 02.09.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С., належить на праві власності [PERSON] ; - вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовані наступним. Так, на початку 2015 року [PERSON] почала зустрічатися із [PERSON] , та вирішили проживати однією сім`єю у цивільному шлюбі (без реєстрації шлюбу). У зв`язку з відсутністю в них власного житла, спочатку вони проживали у батьків [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільний побут, та жили на кошти, які заробляла [PERSON] , та за кошти батьків останньої. У квітні 2015 року [PERSON] завагітніла від [PERSON] . В подальшому, [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , батьками якої зазначено позивачку та відповідача [PERSON] 17.10.2015 між позивачкою та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] мріяли про свою житлову площу, адже мешкати з батьками було не зручно, тому ними було прийняте рішення про придбання квартири. За власні кошти та кошти батьків позивачкою було прийняте рішення про придбання квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , проте в день укладення договору купівлі-продажу їй стало зле, та вона змушена була вранці 02.09.2015 піти на стаціонарне лікування у КЗОЗ «Харківський МПБ №3», де знаходилась до 22.09.2015.Повнісю довіряючи своєму чоловікові, позивачка вирішила направити свого цивільного чоловіка [PERSON] разом зі своїм батьком для оформлення договору купівлі-продажу вказаної квартири, а саме квартиру оформлено на на батька позивачки, а другу частину на відповідача [PERSON] . Фактично, грошові кошти, які були зароблені позивачкою протягом її життя, та які були спрямовані на придбання для неї та її дитини спірної квартири, оскільки позивачка є самодостатньої особою, має постійний офіційний заробіток, мала грошові кошти на банківському рахунку, мала неофіційні доходи у вигляді допомоги від своїх батьків, рідних та близьких. В той же час, відповідач [PERSON] не має постійного заробітку, у тому числі і офіційного, грошових коштів на утримання доньки не надає, між подружжям почали виникати сварки, внаслідок чого позивачка разом з дитиною покинула свою квартиру, та відповідач заселив до неї свою матір та своїх родичів. Офіційний середньомісячний дохід [PERSON] з 2010 по 2022 рік становить 6098,39 грн., тобто коштів на придбання квартири не мав. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти на спільну дитину. [PERSON] під час іншого шлюбу у 2011 році було придбано автомобіль автомобіля DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] , та позивачка надала кошти колишній дружині [PERSON] у розмірі 2000 доларів США для викупу вказаного авто, внаслідок чого 01.10.2015 вказаний автомобіль було оформлено на [PERSON] , який 04.11.2022 відчужив його [PERSON] . Крім того, під час шлюбу було придбано автомобіль SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] , який було придбано в США, але його було зареєстровано на [PERSON] , яка грошових коштів не мала, оскільки офіційний середньомісячний дохід останньої складав за період її працездатності 5618,14 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з вимогами, які стосуються автомобілю SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] , оскільки він був придбаний за її власні заощадження, та при проведенні його оформлення звернулась до свого сина, для чого нею було оформлено на його ім`я нотаріально посвідчену довіреність. Також повідомила, що вона не отримувала ніяких коштів від позивачки та свого сина на придбання вказаної автівки, а витратила кошти, які накопичувала все життя. Крім того, позивачкою не вірно обрано захист порушеного права, а саме вона має право звернутися з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, а не з вимогами про визнання права власності на майно третьої особи. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Скородєловим С.В. подано відзив на вказану позовну заяву, в якому вказав, що відповідач [PERSON] розлучився зі своєю колишньою дружиною 27.04.2015, та сама позивачка знаходилась в зареєстрованому шлюбі, тому у них не могло виникнути спільних прав і обов`язків подружжя, спільного побуту і сімейних прав і обов`язків подружжя. У липні 2015 року було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, на половину якої відповідач надав кошти, які мав від продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Автомобіль DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] був придбаний відповідачем в попередньому шлюбі, та за яких позивач нікому не сплачувала 2000 доларів США, та в період шлюбу між подружжям не планувалось придбання автомобілю, а автомобіль SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] було придбано матір`ю відповідача за її кошти, а відповідач лише допомагав їй з його оформленням. Представник позивачки адвокат Нев`ядомський А.Д. та позивачка в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином та своєчасно, на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивачки адвоката Нев`ядомського А.Д. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, та позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Скородєлов С.В. в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином та своєчасно, на електронну адресу суду надійшли клопотання від представника відповідача адвоката Скородєлова С.В. про розгляд справи за відсутності сторони відповідача за наявними в справі доказами, та в позові просив відмовити з урахуванням заперечень викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, на електронну адресу суду спрямувала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності за наявними у справі доказами, та в позові просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників судового розгляду, та за наявними в справі доказами. 28.10.2022 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А. 28.10.2022 разом з позовною заявою на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, яка розподілена судді Зубу Г.А. Ухвалою суду від 01.11.2022 клопотання позивача про забезпечення позову задоволено частково. 08.11.2022 судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 08.11.2022. Ухвалою судді від 08.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які усунені позивачем 24.11.2022. Ухвалою судді від 28.11.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.12.2022 задоволено клопотання представника про витребування доказів. Протокольною ухвалою суду від 31.01.2023 задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, та про залучення в якості співвідповідача [PERSON] 23.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 29.06.2023 закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 17.10.2015 між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який на даний час було розірвано. [INFO] у подружжя [PERSON] народилась донька [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про її народження значаться: [PERSON] та [PERSON] 02.09.2015 між ПП «АН «Рестріелт» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS] , вартістю 340000 грн. по частці кожному. В подальшому [PERSON] , який є батьком позивачки, подарував свою частку останній. 01.10.2015 за відповідачем [PERSON] було зареєстровано транспортний засіб DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] , який було відчужено відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №6341/2022/3492659. Позивач є працездатною, має постійних дохід, банківські рахунку в банківських установах. Позивачка в своєму позові зазначає, що вона з відповідачем починаючи з квітня 2015 року до 16.10.2015 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували майно, тобто мали відносини, що притаманні подружжю. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивачки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що [PERSON] проживав з позивачкою з 2015 року однією сім`ю спочатку у батьків позивачки за адресою: [ADDRESS] , до народження їхньої спільної доньки, та зареєстрували шлюб у 2015 році, позивачка працювала, а [PERSON] був працездатним, до реєстрації шлюбу вони мали спільний побут, купляли їжу, речі. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбу, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Слід зауважити, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Так, під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, та його шлюб розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.04.2015, яке набрало законної сили 27.04.2015. Також позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 22.09.2015, яке набрало законної сили 05.10.2015. За вказаних обставин, перебування позивача в іншому шлюбі унеможливлює встановлення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період з 01.04.2015 по 05.10.2015, тому підстави для застосування норми ст. 74 СК України відсутні, а від так майно у вигляді квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , та автомобілю DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] , не підлягає визнанню таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, оскільки вказане відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Факт вагітності позивачки сам по собі не є належним доказом проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та не свідчить про наявність у сторін відносин, що притаманні подружжю. Підстав для встановлення вказаного факту за період з 05.10.2015 по 16.10.2015 суд також не вбачає, оскільки в даний період часу будь-якого майна, яке підлягало б розподілу позивачем та відповідачем [PERSON] придбано не було. Крім того, позивач просить визнати за нею право власності на спірної квартири з підстав відсутності коштів у відповідача на її придбання, що є недоведеним, оскільки 10.07.2015 відповідачем [PERSON] було відчужено квартиру в житловому будинку літ. «А-9», розташованому за адресою: [ADDRESS] , за ціною 515616,88 грн. (т.1, а.с. 188-189). Отже, підстави для задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.04.2015 по 16.10.2015, визнання права власності, скасування договору купівлі-продажу, та стягнення грошової компенсації вартості часток стосовно майна у вигляді квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , та автомобілю DAEWOO NEXIA 1498, 2011 року випуску, № куз. [NUMBER] , задоволенню не підлягають за наведених вище обставин. Що стосується вимоги щодо автомобілю SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску № куз. [NUMBER] , то слід зазначити наступне. Як вбачається, зі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, автомобіль SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску, № куз. [NUMBER] , н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , яка на ім`я свого сина [PERSON] надавала довіреність на представництво її інтересів пов`язаних купівлею та подальшим оформленням вказаного транспортного засобу. Позивач в своєму позові зазначає, що ані відповідач [PERSON] , а ні його матір [PERSON] не мали коштів на його придбання, та вказаний автомобіль також підлягає поділу, оскільки його придбано в шлюбі за її кошти, а тому є сумісною власністю подружжя. На виконання ухвали суду про витребування доказів, на адресу суду надійшли відомості про доходи відповідачів, які підтверджують наявність у останніх заробітної плати, та наявністю у [PERSON] банківських рахунків. Частиною 1 ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічно визначено у частині 3 ст. 368 ЦК України, за якою майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Застосування певного способу судового захисту, враховуючи зміст ст.ст.15,16 ЦК України, вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Доказів, що автомобіль SUBARU OUTBACK, 2498, 2014 року випуску, № куз. [NUMBER] , н.з. [NUMBER] був сумісною власністю подружжя « [PERSON] » матеріали справи не містять, доказів, що реєстрація права власності на спірний автомобіль проведена неправомірно також не містять, а тому вказані позовні вимоги стосовно вказаної автівки також задоволенню не підлягають за недоведеністю. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, витрати компенсуються за рахунок позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed