Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» через свого представника - адвоката Косяк Наталію Вікторівну звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява надійшла до суду 09 червня 2023 року, згідно з відміткою на конверті позовна заява здана на пошту 31 травня 2023 року. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 05 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] укладений кредитний договір № 2027067243, за умовами якого відповідачка отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 138 752 грн строком до 05 листопада 2024 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 36 відсотків річних. За умовами цього договору повернення кредиту та сплата процентів має відбуватися шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. 17 грудня 2021 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» уклали договір факторингу № 17/12/21, за умовами якого первісний кредитор передав позивачу право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 2027067243 від 05 листопада 2019 року. SMS-повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором було направлено відповідачці 17 грудня 2021 року. Станом на 17 грудня 2021 року заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 199 075 грн 45 коп, у тому числі: 130 073 грн 58 коп - основна сума кредиту, 69 001 грн 87 коп - відсотки. До теперішнього часу заборгованість не погашена. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 199 075 грн 45 коп, судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2986 грн 14 коп, на правову допомогу - 5000 грн. Рух по справі Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28 серпня 2023 року надійшла заява [PERSON] із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також відповідачкою подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона фактично проживає у місті Львові і не мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву. 31 серпня 2023 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче засідання у справі призначалося на 11 жовтня 2023 року та 29 листопада 2023 року. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, відзив на позов не подала. 28 листопада 2023 року надійшло клопотання [PERSON] про відкладення підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого провадження на тридцять днів, оскільки їй потрібен додатковий час для отримання професійної правової допомоги і укладення договору з представником. Ухвалою від 29 листопада 2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі, відкладено підготовче засідання на 04 січня 2024 року. 04 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначався на 22 лютого 2024 року, 25 березня 2024 року, відкладався у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням нею причини неявки. 01 травня 2024 року [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про надання строку для мирного врегулювання спору. Представник позивача - адвокат Косяк Н.В. у судовому засіданні пояснила, що жодних пропозицій від [PERSON] про мирне врегулювання спору до позивача не надходило. Зважаючи на те, що розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі за клопотанням відповідачки з метою надання їй часу для отримання юридичної допомоги, копія позовної заяви з додатками була отримана відповідачкою 26 серпня 2023 року (а.с.38) і вона мала достатньо часу для вчинення дій щодо мирного врегулювання спору, відкладення розгляду справи по суті третій раз поспіль є недоцільним. Враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідачки за наявними у справі доказами. Клопотання позивача Представником позивача 27 листопада 2023 року та 29 листопада 2023 року подані клопотання про долучення до матеріалів справи копій письмових доказів, у тому числі розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2027067243. Відповідачка [PERSON] згідно поданої заяви заперечує проти долучення доказів до справи і просить не приймати ці докази до розгляду, оскільки стороною позивача не було письмово повідомлено об`єктивні причини, з яких докази не могли бути подані разом з позовною заявою та не обґрунтовано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (а.с.68) Згідно з частиною 2 статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як визначено частиною 8 статті 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Представник позивача у клопотанні про долучення доказів, поданому 29 листопада 2023 року, зазначає, що документи, копії яких він просить долучити до матеріалів справи, не передавалися за договором факторингу Акціонерним товариством «ОТП Банк», а були отримані позивачем як відповідь на запит до АТ «ОТП Банк» лише 28 листопада 2023 року. Таким чином станом на день звернення до суду з позовом ТОВ «ФК «Аваліст» не мав можливості подати письмові докази: копію листа АТ «ОТП Банк» до [PERSON] від 15 грудня 2020 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2027067243, оскільки отримав ці документи пізніше, а саме у листопаді 2023 року. Тому ці доказі мають бути прийняті судом до розгляду. Заперечення відповідачки [PERSON] не подала відзив, оформлений згідно з вимогами статті 178 ЦПК України. При цьому за змістом заяви [PERSON] про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від 28 серпня 2023 року, відповідачка не погоджується із сумою заборгованості за кредитним договором. (а.с.37-39) Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи видно, що 05 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] укладений кредитний договір № 2027067243. (а.с.5) Факт укладення цього договору та отримання кредитних коштів відповідачка не заперечує. За умовами кредитного договору відповідачка отримала кредит у загальному розмірі 138 752 грн, у тому числі: 135 500 грн - на споживчі цілі, 3252 грн - на придбання послуг зі страхування. Фіксована процентна ставка за користування кредитом - 36 відсотків річних. Дата остаточного повернення кредиту - 05 листопада 2024 року. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Сторонами не надано доказів того, що банк звертався до позичальника з вимогою про дострокове погашення заборгованості, чим змінив строк надання позики. У листі № 68-68-3-68-3-2/18878 від 15 грудня 2020 року АТ «ОТП Банк» повідомляє [PERSON] про розгляд її запиту про врегулювання заборгованості за кредитом, однак цей лист не містить жодної інформації про вимогу банку про дострокове погашення заборгованості. Натомість у листі банк зазначає, що пропонував [PERSON] різні варіанти врегулювання заборгованості по кредиту, такі як «Амністія», рефінансування, зниження відсоткової ставки тощо. Будь-якої відповіді щодо даних пропозицій банк він [PERSON] не отримав. (а.с.91) На підставі договору факторингу № 17/12/21 від 17 грудня 2021 року та доданого до нього реєстру боржників Акціонерне товариство «ОТП Банк» передало а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» прийняло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2027067243 від 05 листопада 2019 року. (а.с.6-14) Таким чином згідно статті 514 Цивільного кодексу України до позивача як до нового кредитора перейшли права первісного кредитора внаслідок відступлення права вимоги. Первісним кредитором АТ «ОТП Банк» на запит позивача надано 28 листопада 2023 року розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2027067243, виконаний станом на 17 грудня 2021 року. (а.с.92) Зазначений документ містить помісячний розрахунок заборгованості із зазначенням сум тіла кредиту та процентів, нарахованих та сплачених у кожному платіжному періоді, тобто кожного місяця. З розрахунку видно, що останній платіж здійснено позичальником 11 серпня 2020 року. Заборгованість за основною сумою кредиту складає 130 073 грн 58 коп, заборгованість за відсотками - 69 001 грн 87 коп. Тому суд приймає цей документ як належний доказ, підтверджуючий наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, що відповідає висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Відповідачкою не спростований зазначений розрахунок заборгованості за кредитним договором, не надано доказів на підтвердження повного чи часткового погашення цієї заборгованості. Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Аваліст» про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 2027067243, яка нарахована станом на 17 грудня 2021 року, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову - 2986 грн 14 коп згідно пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», майнові вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому сплачена позивачем сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2986 грн 14 коп підтверджуються платіжною інструкцією № 115 від 30 травня 2023 року (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Позивачем заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви додано витяг з договору про надання правової допомоги № 07/23 від 14 лютого 2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аваліст» та Адвокатським бюро «Наталії Косяк», з якого видно, що оплата послуг (гонорар) за договором проводиться шляхом 100 відсоткової оплати за кожну окрему судову справу у розмірі 5000 грн за першу інстанцію, 7000 грн за апеляційну інстанцію, 10 000 грн за касаційну інстанцію. (а.с.16) Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. Договором про надання правової допомоги, укладеним між позивачем та адвокатським бюро, передбачено фіксований розмір гонорару за представництво інтересів позивача при розгляді кожної окремої справи в суді першої інстанції - 5000 грн. Ордером серії АІ № 1402685, виданим 30 травня 2023 року Адвокатським бюро «Наталії Косяк», підтверджуються повноваження адвоката, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції від імені позивача ТОВ «ФК «Аваліст». (а.с.17) За умовами договору про надання правової допомоги за представництво інтересів позивача при розгляді справи в суді першої інстанції підлягає сплаті фіксований гонорар у розмірі 5000 грн. Розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають сплаті, підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідачки не надійшло. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved