Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська, в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що з 09.02.2023 року на обліку Служби у справах дітей перебувають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Підставою прийняття рішення про постановку дітей на облік Служби стало те, що 27.01.2023 року працівниками Служби у справах дітей спільно із працівниками патрульної поліції та ювенальної превенції [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради». Їх мати [PERSON] перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння та не доглядала за дітьми. З листа КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 09.02.2023 року № 01-09/67 відомо, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доставлені до закладу з явними ознаками недогляду, зокрема в брудному одязі, старші діти просили їсти та пити. При медичному обстеженні у [PERSON] та [PERSON] виявлені ознаки вірусної інфекції, педикульоз, затримку психомовного розвитку. [PERSON] поступила у заклад з вагою 5300 грам. Від старшого хлопчика [PERSON] медичні працівники довідалися, що він годував [PERSON] молочною сумішшю, розведеною водою з-під крана. При медичному обстеженні [PERSON] виявлено дефіцит ваги 36%, затримка статокінетичного розвитку. 07.02.2023 року [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. 17.02.2023 року [PERSON] влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] за заявою батька, яка отримана за допомогою застосунку Viber. За весь час з моменту влаштування дітей батько спілкувався з працівниками Служби у справах дітей в телефонному режимі, обіцяв впродовж двох-трьох тижнів приїхати до м. Івано-Франківська, проте дій щодо захисту інтересів своїх дітей з його сторони не було, до Івано-Франківська у вказані ним терміни не приїжджав. З листа КНП Центр первинної медичної і консультативно-діагностичої допомоги від 31.01.2023 року № 105/69 відомо, що декларацію з лікарем укладено, однак батьки рекомендації лікаря, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги, та лікарів-спеціалістів не виконують: не з`являються на огляд в поліклініку, вакцинацію, яка розпочата, не продовжують; на телефонні дзвінки лікаря та медичної сестри не відповідають. З інформації Івано-Франківського районного управління ГУНП в Івано-Франківській області від 24.02.2023 року № 2995/108/46/04-2023 відомо, що на громадянку [PERSON] , [INFO] , було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) від 27.01.2023 року. На громадянина [PERSON] , [INFO] , було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) від 28.11.2021 року. Листами Івано-Франківського районного управління ГУНП в Івано-Франківській області від 06.04.2023 року № 5167/108/46/04-2023 та 19.04.2023 року № 5763/108/46/04-2023 надано відповіді на запити та проінформовано про те, що [PERSON] неодноразово відвідано за адресою місця проживання, а саме [ADDRESS] , щодо отримання письмових пояснень, однак двері ніхто не відчинив. На телефонні дзвінки [PERSON] , відповіла тільки один раз 21.03.2023 року та повідомила, що знаходиться за межами м. Івано-Франківська, а саме в с. Поляниця, Івано-Франківської області. На запрошення з`явитися у службовий кабінет Івано-Франківського РУП остання категорично відмовилась. Також, за даними сайту «Судова влада України», було встановлено, що Постановою Івано-Франківського міського суду від 06.04.2023 року [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП. Заочним рішення Івано-Франківського міського суду від 24 вересня 2012 року по цивільній справі №0907/2-5553/2011, [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо її старшої дитини. Постановою Верховного Суду України від 22 вересня 2021 року заочне рішення Івано-Франківського місцевого суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2012 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року залишено без змін. Постановою Івано-Франківського міського суду від 23.02.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП. З листа Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 03.02.2023 № 7/49-20 стало відомо, що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з низьким виховним потенціалом сім`ї та потребою формування навиків належного догляду за малолітніми дітьми. Батько дітей [PERSON] , [INFO] , з березня 2022 року перебував у лавах ЗСУ, але через стан здоров`я звільнений, та працює і проживає у м. Києві (місце реєстрації м. Кривий Ріг). Мати [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У дітей реєстрація відсутня. Донька [PERSON] народилася з недостатньою вагою (1800 грам), перебуває на обліку в педіатра-неонатолога, невролога та потребує особливого догляду. Івано-Франківським МЦСССДМ організовано комплексне медичне обстеження доньки у центрі катамнестичного спостереження КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР». Всіх трьох дітей обстежено в педіатра в міській дитячій поліклініці. Діти пройшли додаткові обстеження у ортопеда, невролога, кардіолога, ендокринолога. До цього часу діти фактично не обстежувалися лікарями. [PERSON] не виконує рекомендацій лікарів, повторно не обстежує дітей згідно рекомендацій лікарів. Матір поінформовано про необхідність реєстрації дітей за місцем проживання, однак, діти незареєстровані, тому не виготовлено посвідчення багатодітної сім`ї. Не дивлячись на зусилля фахівця із соціальної роботи, виховний потенціал матері залишається на низькому рівні. Матір не виконує рекомендації фахівця, неналежно здійснює догляд за дітьми та не дбає про їхні інтереси. Листом від 06.03.2023 року № 24/49-20 Івано-Франківський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомив, що на виконання протокольного доручення комісії з питань захисту прав дитини від 16.02.2023 року сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід з 24.02.2023 року. Проте, здійснити оцінку потреб, підписати договір та скласти план соціального супроводу неможливо, оскільки [PERSON] на контакт не йшла, на телефонні дзвінки не відповідала, дверей в помешкання не відчиняла. З інформації Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області (лист № 90/01-17 від 15.03.2023 року) стало відомо, що за час перебування дітей в вищезгаданому закладі (з 09.02.2023 року по 15.03.2023 року), мати дітей [PERSON] жодного разу не провідувала дітей і не телефонувала. Батько [PERSON] жодного разу не відвідував дітей, проте телефонував 4 рази. Також листом № 94/01-17 від 23.03.2023 року центр соціально-психологічної реабілітації дітей повідомив, що з`ясувати думку хлопчиків чи вони хочуть проживати і виховуватись у рідній сім`ї неможливо, у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не відповідають розвитку свого віку (мовлення нерозвинене, проективні методики з дітьми провести неможливо тому, що пізнавальна діяльність на низькому рівні). 06.05.2023 року [PERSON] звернувся із заявою, в якій просить розглянути питання щодо повернення дітей йому на виховання за його теперішнім місцем проживання ( [ADDRESS] ). Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації листом № 40-908 від 28.04.2023 року повідомила, що їх працівниками здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що громадянин [PERSON] дійсно проживає за вказаною адресою разом із співмешканкою, громадянкою [PERSON] . Умови проживання задовільні. Громадянин [PERSON] , пояснив, що на теперішній час він є працевлаштований та протягом травня 2023 року планує забрати своїх малолітніх дітей за місцем свого фактичного проживання, громадянка [PERSON] не заперечувала проти того, щоб малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом з ними. З 11.05.2023 року після засідання комісії з питань захисту дітей і по даний час працівник Служби спілкується з [PERSON] в телефонному режимі. Під розмови 04.08.2023 року батько підтвердив, що облаштував належні спальні місця для дітей. Відповідно до отриманої інформації, 25.07.2023 року працівником Служби подано запит до служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням обстеження місця проживання [PERSON] 03.08.2023 року працівник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА в телефонному режимі повідомив, що [PERSON] зараз знаходиться за межами Києва, тому провести акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї неможливо. Також 03.08.2023 вдалось зв`язатися з матір`ю дітей [PERSON] . Під час розмови вона повідомила, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки досягла згоди з чоловіком щодо проживання їхніх дітей з ним. Відповідно до пояснень, наданих патронатним вихователем [PERSON] [INFO] , батько дитини телефонує та запитує про стан [PERSON] , однак, це буває досить рідко. Працівники Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області проінформували про те, що батько телефонує до дітей та цікавиться їх становищем. 11.05.2023 року на комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про вибуття малолітньої [PERSON] , [INFO] , з сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , у зв`язку із заявою батька щодо повернення дітей на виховання в рідну сім`ю, однак, комісією було прийняте рішення продовжити перебування [PERSON] в сім`ї патронатного вихователя, а [PERSON] тв [PERSON] в Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. 09.08.2023 року на комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про вибуття малолітньої [PERSON] , [INFO] , з сім`ї патронатного вихователя [PERSON] та вирішення подальшої долі вихованців Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Комісією було ухвалено рішення рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради підготувати та подати до суду висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Службі у справах дітей після прийняття рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернутися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з відповідною позовною заявою про позбавлення батьків батьківських прав та стягувати з батьків аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. 28.08.2023 року до Служби у справах дітей звернувся батько [PERSON] із заявою переглянути рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2023 року про позбавлення його та дружини [PERSON] батьківських прав щодо трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі зміною сімейних обставин та поданням ним позову до Івано-Франківського міського суду (справа №344/17545/23, провадження №2/344/3440/23) про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Проте рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2023 року залишено без змін. Враховуючи наведене просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), або, за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Івано-Франківську, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитини повноліття. Представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позовну заяву в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав не визнає та вважає такою, що не підлягає до задоволення. В обгрунтування позову орган опіки та піклування м. Івано-Франківська посилається на обставини які описують короткий період часу життя дітей 2022-2023 роки. У вказаний період часу відповідач не міг виконувати батьківські обов`язки з об`єктивних причин так як спершу він проходив службу в Збройних силах України, а в подальшому діти були відібрані від матері і поміщенні в спеціалізовану установу. Зустріч з дітьми після того як вони поміщенні до спеціалізованої установи приносить їм і відповідачу багато болю, діти плачуть коли вони прощаються з метою зменшення стресу і болю який завдається дітям, він вирішив боротися за них, а поки не матиме можливості їх всіх трьох забрати додому, не бачитися з ними. На даний час [PERSON] частково облаштував кімнату для проживання дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] .. З цією метою, забезпечував явку в судові засідання, так як в провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває дві справи 344/21310/23 та 344/17545/23, в межах якої він звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно їхніх дітей. Також [PERSON] звернувся за правовою допомогою та на даний час підготовлена позовна заява про розірвання шлюбу. На даний час він проживає в [ADDRESS] , а діти перебувають у закладах в Івано-Франківській області. [PERSON] змінив своє ставлення до дітей, усвідомлює їх беззахисність перед світом і необхідність займатися їх вихованням, фізичним та духовним розвитком, цьому факту також сприяє нова цивільна дружина [PERSON] з якою він спільно проживає за адресою [ADDRESS] . Варто також зазначити, що [PERSON] направляв іграшки своїм дітям, а тому просить суд відмовити у позові. 02.02.2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначають, що відповідач вказує, що не міг належним чином виконувати батьківські обов`язки стосовно дітей протягом 2022-2023 років, оскільки перебував на військовій службі в Збройних силах України. Проте, відповідачем було долучено до матеріалів справи тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № [NUMBER] з якого вбачається, що призовною комісією при [INFO] [PERSON] був зарахований у запас 23.03.2022 року та в подальшому знятий з військового обліку за станом здоров`я. Після звільнення з військової служби відповідач проживав та працював в м.Києві, про що зазначається в листі Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 03.02.2023 року №7/49-20. У зв`язку з загрозою життю та здоров`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 27.01.2023 року було вилучено з сім`ї матері та доставлено в лікувальний закладу, з подальшим влаштуванням в заклади соціально-психологічної реабілітації. Старші [PERSON] та [PERSON] не відповідали розвитку відповідно до свого віку, були наявні ознаки вірусних інфекцій, педикульозу, затримка психомовного розвикту, а в [PERSON] виявлено дефіцит ваги 36%. Також представником позивача зазначається, що в матеріалах справи відсутнє рішення суду про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та визначення місця проживання дітей з матір`ю, що давало б підстави вважати, що переважне право та обов`язок у вихованні дітей на час вилучення, мала матір. Відповідальність щодо виховання дітей покладена на обох батьків.Проживання відповідача окремо від дітей не звільняє його від обов`язку щодо виховання на належного утримання малолітніх, захисту їх прав та законних інтересів, та найголовніше - недопущення ситуацій та обставин які б могли становити загрозу життю та здоров`ю дітей, чи бути проявом жорстокого поводження з ними. Щодо спілкування з дітьми з часу їх влаштування в заклади соціально-психологічної реабілітації Відповідач зазначає, що зустрічі з дітьми (зокрема [PERSON] та [PERSON] ) після їх влаштування «приносять біль дітям», тому він вирішив не бачитись з ними доки не матиме можливості їх забрати. Згідно інформації, наданої Міжрегіональним центром соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, яка міститься в матеріалах справи, відомо, що за час перебування малолітнього [PERSON] та [PERSON] в Центрі жодних очних зустрічей батька з синами не було. Спілкування відбувалось виключно в телефонному режимі. В той час як важливою умовою для встановлення психоемоційного зв`язку з дітьми, налагодження контакту, сприяння бажанню дітей повернутись в рідну сім`ю є безпосереднє спілкування з ними. Об`єктивних умов або чинників, які перешкоджали батькові відвідувати дітей у центрі соціально-психологічної реабілітації не було. Кріт того, з інформації, наданої патронатним вихователем [PERSON] в сім`ї якої перебуває [PERSON] , відомо, що батько з дитиною не бачиться та не спілкується. В той же час [PERSON] , як один з батьків, за чиєю заявою було влаштовано дитину в сім`ю патронатного вихователя, є стороною тристороннього договору про патронат над дитиною та зобов`язаний підтримувати контакт з дитиною, спілкуватись, відвідувати, забезпечувати доньку, сприяти у її всестороньому розвиткові. Малолітня [PERSON] батька зовсім не знає, не є емоційно прив`язаною до нього. Пояснення Відповідача стосовно неможливості пересування з місця проживання в м.Києві до м.Івано-Франківська для зустрічей з дітьми через умови військового часу, вважають неприпустимими та недоречними. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Водночас, вважають за необхідне повідомити, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 24.01.2024 року було прийнято рішення про необхідність вибуття [PERSON] , [INFO] з сім`ї патронатного вихователя [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області у зв`язку з завершенням граничного терміну перебування дітей у відповідних закладах та неможливістю їхнього повернення в рідну сім`ю. Так, 01.02.2024 року [PERSON] та [PERSON] на підставі клопотання Служби у справах дітей влаштовано до Соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) Благодійна організація «Містечко милосердя Святого Миколая для людей, що потребують допомоги». Малолітню [PERSON] з 15.02.2024 року також буде влаштовано до Соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) Благодійна організація «Містечко милосердя Святого Миколая на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.01.2024 року. Про зміни щодо влаштування дітей відповідачів повідомлено. Виходячи з вище викладеного просять задовольнити позов органу опіки та піклування Івано-Франківська в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав в повному обсязі. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у позові з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. У встановлений судом в ухвалі строк відзив на позов не подала. Судові повістки-повідомлення повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Згідно ч.1,2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 18.11.2017 року (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 18.10.2019 року (а.с.8). Як вбачається з копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] від 23.03.2022 року [PERSON] зараховано в запас. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). З листа заступника з медичної частини КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» від 31.01.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьками [PERSON] та [PERSON] укладено декларацію з лікарем-педіатром СП «МДП» [PERSON] . Батьки рекомендації лікаря, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги, та лікарів-спеціалістів не виконують: не з`являються на огляди в поліклініку, вакцинацію, яка розпочата несвоєчасно не продовжують; на телефонні дзвінки лікаря та медичної сестри не відповідають. Лікар та медсестра по місцю постійного проживання дітей відвідували під час комісійного обстеження сім`ї, самостійно не відвідують (батько погрожував лікарю фізичною розправою). На прийом до лікаря діти приходять у супроводі працівника соціальної служби (а.с.16). З листа директора Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 03.02.2023 року встановлено, що під соціальним супроводом МЦСССДМ перебувала сім`я [PERSON] з 01.09.2022р. до 01.02.2023р. згідно Державного стандарту соціального супроводу сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв`язку з низьким виховним потенціалом сім`ї та потребою формування навиків належного догляду за малолітніми дітьми. Сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати, [PERSON] , [INFO] , здійсноє догляд за дитиною до трьох років. Батько [PERSON] , [INFO] , з березня 2022р. перебував у лавах ЗСУ. За повідомленням матері, через стан здоров`я, батько звільнений з лав ЗСУ, на даний час перебуває в м. Києві. У сім`ї виховуються троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати зареєстрована за місцем проживання, батько - в м. Кривий Ріг, у дітей реєстрація відсутня. Донька, [PERSON] народилася з недостатньою вагою (1800 гр.) та після народження тривалий час перебувала в ОДЛ (до трьох місяців). Дитина перебуває на обліку в педіатра-неонатолога, невролога та потребує особливого догляду. Івано-Франківським МЦСССДМ організовано комплексне медичне обстеження доньки у центрі катамнестичного спостереження КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР». Всіх трьох дітей обстежено в педіатра в міській дитячій поліклініці. Діти [PERSON] та [PERSON] пройшли додаткові обстеження у ортопеда, невролога, кардіолога, ендокринолога. До цього часу діти фактично не обстежувались лікарями. [PERSON] не виконує рекомендації лікарів, повторно не обстежує дітей згідно рекомендацій. На зауваження фахівця із соціальної роботи з цього приводу вже вкотре переносить дату візиту до лікарів. Старший син [PERSON] влаштований в ДОЗ 26. 3 метою оформлення інклюзивного навчання в ДОЗ дитина пройшла обстеження в КНП Прикарпатський обласний центр питичного здоров`я Івано-Франківської обласної ради (за висновком спеціаліста - «змішані специфічні розлади розвитку з важким розладом мовлення та гіперактивною поведінкою»). Медиками надано рекомендації: спостереження психіатра, логопедична та психологічна корекція. Інклюзивним центром проведено комплексну психолого-педагогічну оцінку дитини, однак висновок мати не забрала. За повідомленням вихователя дитина заклад не відвідує. Мати заперечує дану інформацію та стверджує, що обидва сини влаштовані в ДОЗ та відвідують його. Фахівцем із соціальної роботи систематично здійснювались візити за місцем проживання сім`ї. З матір`ю неодноразово проводились бесіди щодо профілактики шкідливих звичок та ведення здорового способу життя, недопущення залишення дітей без нагляду чи на сторонніх осіб в стані алкогольного сп`яніння. Однак за інформацією з анонімних джерел, [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Матір поінформовано про необхідність реєстрації дітей за місцем проживання, однак діти незареєстровані, тому не виготовлено посвідчення багатодітної сім`ї та не оформлено допомогу на третю дитину в розмірі 2100.00 грн. Сім`ї неодноразово надано гуманітарну допомогу продуктами харчування, дитячим харчуванням, засобами гігієни, підгузками, одягом від МЦСССДМ та приватного благодійника. Не дивлячись на зусилля фахівця із соціальної роботи виховний потенціал матері залишився на низькому рівні. [PERSON] не виконує рекомендацій фахівця, неналежно здійснює догляд за дітьми та не дбає про їхні інтереси, часто не відповідає на телефонні дзвінки та не завжди відчиняє двері в помешкання. Тому фахівець не завжди володіє інформацією, що відбувається в сім`ї. Сім`ю [PERSON] знято з соціального супроводу МЦСССДМС з негативним результатом (а.с.20). Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про взяття на облік [PERSON] » №27 від 09.02.2023 року [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають в складних життевих обставинах, у зв"язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов"язків (а.с.13). Згідно наказу начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про взяття на облік [PERSON] » №28 від 09.02.2023 року [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають в складних життевих обставинах, у зв?язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов"язків (а.с.12). З наказу начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про взяття на облік [PERSON] » №29 від 09.02.2023 року [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають в складних життевих обставинах, у зв?язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов?язків (а.с.14). Як вбачається з листа директора КНП «Міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 09.02.2023 року [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , доставлені в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» представниками ювенальної провенції та справи у службах дітей 27.01.2023р. о 14 год. без супроводу батьків. Діти поступили з явними ознаками недогляду - брудний одяг: старші діти ( [PERSON] та [PERSON] ) просили їсти та пити, не контактні. При медичному обстежені у [PERSON] та [PERSON] виявлені ознаки вірусної інфекції, педикульоз, затримку психомовного розвитку. 07.02.2023р. діти виписані зі стаціонару лікарні. Рекомендовано спостереження у психолога та невролога. Дитина [PERSON] поступила у заклад з вагою 5 300кг. Від старшого брата [PERSON] медичні працівники довідались, що він годував дитя молочною сумішшю розведеною водою з під крана. При медичному обстежені виявлено: вогнищева пневмонія, дефіцит ваги 36%, затримка статокінетичного розвитку. Дитина знаходиться в медичному закладі на лікуванні (а.с.15). З листа начальника РУП ГУНП в Івано-Іранківській області від 24.02.2023 року встановлено, що на гр. [PERSON] , [INFO] , працівниками поліції складено протокол про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 27.01.2023 року. На гр. [PERSON] , [INFO] , працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП від 28.11.2021 року (а.с.17). Зазначені обставини підтверджуються постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2021 року та постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 року. Так, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184, ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративні стягнення: за ч.1 ст.184 КУпАП штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.1 ст.184 КУпАП штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ст.36 КУпАП визначено [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Як вбачається з постанови 26.01.2023 в період часу з 11 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв [PERSON] неналежним чином виконувала батьківські обов`язки щодо виховання дітей: [PERSON] , 2017 року народження; [PERSON] , 2019 року народження; [PERSON] , 2022 року народження, а саме: за адресою: [ADDRESS] вживала алкогольні напої в присутності дітей. Крім того, 27.01.2023 близько 11 год. 50 хв. по місцю проживання за адресою: [ADDRESS] не забезпечила дітей продуктами харчування та виховувала дітей в антисанітарних умовах. Згідно повідомлення директора Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 06.03.2023 року на виконання протокольного доручення засідання комісії з питань захисту прав дитини від 16.02.2023 року п.2 інформують, що сім`ю [PERSON] повторно взято під соціальний супровід МЦСССДМ 24.02.2023 року. Здійснити оцінку потреб сім`ї, підписати договір та скласти план соціального супроводу з [PERSON] немає можливості, оскільки мати на контакт не йде, на телефонні дзвінки не відповідає, дверей у помешкання не відчиняє. Фахівець із соціальної роботи неодноразово відвідувала сім`ю та залишала повідомлення, однак станом на 06.03.2023 року [PERSON] на залишені повідомлення не відреагувала (а.с.21). Відповідно до листа начальника РУП ГУНП в Івано-Іранківській області від 06.04.2023 року, що неодноразово відвідано гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою місця проживання, а саме [ADDRESS] , з метою отримання письмового пояснення щодо належного виконання нею батьківських обов`язків та прийняття рішення згідно чинного законодавства, однак двері ніхто не відчинив. На численні телефонні дзвінки, протягом тривалого часу, остання не відповідала. Однак, 21.03.2023 року гр. [PERSON] , підняла слухавку мобільного телефону ( [NUMBER] ) та повідомила, що знаходиться за межами м. Івано-Франківська, а саме в с. Паляниця, Івано-Франківської області, на відпочинку. На запитання коли вона повернеться за місцем проживання, гр. [PERSON] конкретної відповіді не надала. На запрошення з`явитися у службовий кабінет Івано-Франківського РУП остання категорично відмовилася. А тому, отримати від гр. [PERSON] пояснення щодо належного виконання батьківських обов`язків та прийняття рішення згідно чинного законодавства, не представилось можливим. (а.с.18). Як вбачається з листа начальника РУП ГУНП в Івано-Іранківській області від 29.04.2023 року, неодноразово відвідано гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою місця проживання, а саме [ADDRESS] , з метою отримання письмового пояснення щодо належного виконання нею батьківських обов`язків та прийняття рішення згідно чинного законодавства, однак двері ніхто не відчинив. На численні телефонні дзвінки, протягом тривалого часу, остання не відповідала. Однак, 21.03.2023 року гр. [PERSON] , підняла слухавку мобільного телефону ( [NUMBER] ) та повідомила, що знаходиться за межами м. Івано-Франківська, а саме в с. Паляниця, Івано-Франківської області, на відпочинку. На запитання коли вона повернеться за місцем проживання, гр. [PERSON] конкретної відповіді не надала. На запрошення з`явитися у службовий кабінет Івано-Франківського РУП остання категорично відмовилася. А тому, отримати від гр. [PERSON] пояснення щодо належного виконання батьківських обов`язків та прийняття рішення згідно чинного законодавства, не представилось можливим (а.с.19). З листа директора Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 15.03.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають в Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області з 09.02.2023р. за цей час дітей провідала мати - [PERSON] - жодного разу не провідувала дітей і не телефонувала. Батько - [PERSON] , жодного разу не провідував дітей тільки телефонував 4 рази (а.с.22). З листа директора Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 23.03.2023 року №94/01-17 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області з 09.02.2023р. З`ясувати думку хлопчиків чи вони хочуть проживати і виховуватись у рідній сім`ї неможливо, у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не відповідають розвитку свого віку (мовлення нерозвинене, проективні методики з дітьми провести неможливо тому, що пізнавальна діяльність на низькому рівні) (а.с.23). 13.04.2023 року [PERSON] надано письмові пояснення начальникові служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в яких зазначив, що зобов`язується забрати своїх малолітніх дітей за місцем свого проживання: [ADDRESS] . Працює (неофіційно) на посаді охоронця Французький квартал з жовтня 2022 року по теперішній час. Проживає зі співмешканкою [PERSON] , яка не заперечує щодо спільного проживання його дітей разом з нею (а.с.26). 18.04.2023 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , яке розміщено на 1-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат. Із зазначеного акту обстеження умов проживання встановлено, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] , ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) проживають з бабусею. Зі слів батька [PERSON] на протязі травня 2023 року планує забрати своїх малолітніх дітей за місцем проживання в м.Київ або с.Вертин, Радомишльський район, Житомирської області (а.с.25). Як вбачається з листа начальника служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.04.2023 року, працівниками Служби здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що громадянин [PERSON] дійсно проживає за вказаною адресою разом із співмешканкою, громадянкою [PERSON] . Умови проживання задовільні. Громадянин [PERSON] , пояснив, що на теперішній час він працевлаштований та протягом травня 2023 року планує забрати своїх малолітніх дітей за місцем свого фактичного проживання, громадянка [PERSON] не заперечувала проти того, щоб малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом з ними. З батьком дітей, громадянином [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення неналежного виконаня батьківських обов`язків у відношенні малолітніх дітей та попереджено про можливу адміністративну відповідальність, згідно чинного законодавства (а.с.24). Відповідно до письмових пояснень патронатного вихователя [PERSON] від 21.06.2023 року батько [PERSON] , з моменту перебування дитини в її сім`ї, виходив на зв`язок 2 рази. Перший раз розмова тривала 26 сек., батько запитав як його дитина. Другий раз розмова тривала приблизно 5 хв., запитав як дитина і теж розмова закінчилася. Мати жодного разу на зв`язок не виходила (а.с.27). Як вбачається з витягу із протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11.05.2023 року п.5 Про розгляд заяви [PERSON] батька дітей які перебувають на обліку Служби у справах дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на засіданні комісії вирішено: 1.Службі у справах дітей ([PERSON]) підготувати проєкт рішення виконавчого комітету міської ради про продовження перебування неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в сім`ї патронатного виховате [PERSON] . 2. Службі у справах дітей ([PERSON]) звернутися з листом про продовження перебування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. 3. Івано-Франківському міському центру соціальних служб для сім`ї, дітей молоді ([PERSON]) продовжити соціальний супровід сім`ї. (а.с.28-29). Згідно витягу із протоколу №16 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2023 року п.1 Про вибуття малолітньої [PERSON] , [INFO] , з сім`ї патронатного вихователя та вирішення подальшої долі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вихованців Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області вирішено: рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради прийняти рішення: 1.1 про вибуття дитини [PERSON] , [INFO] , з сім`ї патронатного вихователя у зв`язку із завершенням граничного терміну перебування дітей; 1.2 про влаштування дитини [PERSON] , [INFO] , у сім`ю патронатного вихователя за зверненням батьків або одного з них. 2. Службі у справах дітей ([PERSON]), управлінню охорони здоров`я ([PERSON]) на момент прийняття рішення про вибуття дитини, влаштованої до сім`ї патронатного вихователя, забезпечити не пізніше ніж за три робочих дні проходження нею медичного огляду та отримання відповідного висновку про стан здоров`я дитини на момент вибуття з сім`ї. 3. Рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Службі у справах дітей ([PERSON]) після прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення подати до Івано-Франківського міського суду позов про позбавлення [PERSON] та [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.30-33). Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.10.2023 року №1437 вирішено надати Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.34). З копії експрес-накладної Нової пошти встановлено, що 29.12.2023 року [PERSON] направлено [PERSON] посилку (а.с.74). З копії експрес-накладної Нової пошти встановлено, що 29.12.2023 року [PERSON] направлено [PERSON] (с.Мединя) посилку. Як вбачається з писмових пояснень патронатного вихователя [PERSON] від 29.01.2024 року в період перебування неповнолітньої дитини [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя, батько дитиною цікавився дуже рідко, коли телефонував, декілька секунд тривала розмова. Якщо спілкувався довше, то здебільшого висував безпідставні претензії і докори щодо догляду за його дитиною. Абсолютно не орієнтується у вікових потребах і можливостях дитини. Від батька дитині за вест час патронату було передано 2 іграшки, упаковка підгузників, кілька пакетиків дитячого пюре, дві пачки дитячої суміші «Малютка». Наступні шість місяців батько телефонував дуже рідко, у деяких телефонних розмовах виражава своє незадоволення щодо виховання дитини і висував безпідставні звинувачення. Розмова про саму дитину, про її самопочуття, тривали кілька секунд. Спілкувався з дитиною три рази. Останній дзвінок був 29.12.2023 року, у зв`язку з тим, що переслав посилку. Більше батько на зв`язок не виходив і нічого дитині не передавав (а.с.113). Згідно листа директора Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 04.03.2024 року №64/01-17 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували в Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області з 09.02.2023р. по 01.02.2024 за цей час дітей у центрі, мати [PERSON] жодного разу не провідувала дітей і не телефонувала. Батько [PERSON] , жодного разу не провідував дітей тільки телефонував (а.с.112). Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (Додаток 5 до рішення виконавчого комітету міської ради від 27.10.23 №1437) встановлено, що 28.08.2023 року до Служби у справах дітей звернувся батько [PERSON] із заявою про перегляд рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2023 року про позбавлення його та дружини [PERSON] батьківських прав щодо трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі зміною сімейних обставин. Дане звернення було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 04.10.2023 року. За результатами розгляду, комісія рекомендувала залишити без змін рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2023 року, а саме про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, розглянувши первинні матеріали справи, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2023 року, та 04.10.2023 року з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.35-38). Із зазначеного висновку також вбачається, що з 09.02.2023 року на обліку Служби у справах дітей перебувають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Підставою прийняття рішення про постановку дітей на облік Служби у справах дітей стало те, що 27.01.2023 року працівниками Служби у справах дітей спільно із працівниками патрульної поліції та ювенальної превенції [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради». Їх мати [PERSON] , [INFO] , перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння та не доглядала за синами і дочкою. Батько дітей [PERSON] , [INFO] , на даний час працює і проживає у м. Києві. 07.02.2023 року [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. 17.02.2023 року [PERSON] влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] за заявою батька, яка отримана за допомогою застосунку Viber. За весь час з моменту влаштування дітей батько спілкувався з працівниками Служби у справах дітей в телефонному режимі, обіцяв впродовж двох-трьох тижнів приїхати до м.Івано-Франківська, проте дій щодо захисту інтересів своїх дітей з його сторони не було, до Івано-Франківська у вказані ним терміни не приїжджав. Крім того, із висновку вбачається, що з 11.05.2023 року після засідання комісії з питань захисту дітей і по даний час працівник Служби спілкується з [PERSON] в телефонному режимі. Під час останньої розмови (04.08.2023 року) батько підтвердив, що облаштував належні спальні місця для дітей. Відповідно до отриманої інформації, 25.07.2023 року працівником Служби подано запит до служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням обстеження місця проживання [PERSON] , 03.08.2023 року працівник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА в телефонному режимі повідомив, що [PERSON] зараз знаходиться за межами Києва, тому провести акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї неможливо. Також 03.08.2023 вдалось зв`язатися з матір`ю дітей [PERSON] . Під час розмови вона повідомила, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки досягла згоди з чоловіком щодо проживання їхніх дітей з ним. Відповідно до пояснень, наданих патронатним вихователем [PERSON] [INFO] , батько дитини телефонує та запитує про стан [PERSON] , однак це буває досить рідко. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] тривалий час свідомого нехтує своїми обов`язками щодо дітей, та рекомендаціями працівників Служби у справах дітей, які б могли виправити ситуацію, яка виникла у сім`ї, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не цікавиться їх життям, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Перешкод, які би не давали відповідачці можливості піклуватися про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, цікавиться їх життям, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є обгрунтованим, таким, що відповідає інтересам дітей, та підлягає задоволенню. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачень з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Що стосується вимог позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Так, судом встановлено, що батько дітей наполегливо бажає брати участь у вихованні дітей, проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує. Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки у ньому не встановлено фактів, які б свідчили про те, що позбавлення відповідача батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідає інтересам дітей. Верховний Суд у своїй Постанові від 15.04.2021 року справа № 243/13192/19 зазначив, якщо рішення про позбавлення батьківських прав мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). У цьому випадку, держава, як про це влучно висловився Європейський суд у справах людини у рішенні «Савіни проти України», має допомогти родині у складній ситуації, без застосування радикальних заходів. Батько не втрачав зв`язку з дітьми, цікавився їх станом здоров`я, передавав дітям продукти та іграшки, облаштував кімнату для проживання дітей, що на думку суду свідчить про те, що відповідач в силу своїх можливостей, намагається піклуватися про дітей. Наявні в матеріалах справи докази не можуть бути достатніми для обґрунтованості висновку про свідоме та умисне його ухилення від виховання дітей, а тому суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з положенням ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Належних та допустимих доказів щодо отримання доходу відповідачкою та його розміру суду не надано. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, відповідач [PERSON] , як матір дітей, не звільняється від обов`язку щодо їх утримання, а відтак підлягають стягненню з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь неповнолітніх дітей: [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, які слід перераховувати на особистий рахунок дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 224, 258-259, 263-268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial