Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Директор ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 в сумі 48 169,92 грн., стягнення понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000 грн. Позов обґрунтовує тим, що 01.11.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №2628524944 від 26.01.2020 р., що акцептована Відповідачем 26.01.2020 р., шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України). Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило належне йому право вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі і за Договором позики №0639841015 від 01.11.2019 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі і за договором №0639841015 від 01.11.2019 року, укладеним з відповідачем. Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 09.01.2024 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 70 499,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3 999,98 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 66 499,83 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 169,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3 999,98 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» у розмірі 44 169,94 грн. 12 лютого 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач [PERSON] копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження отримав в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва - 29.03.2024 року. У відповідності до ст.ст.174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи. На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.11.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015. За умовами даного договору товариство зобов`язалося надати позичальникові фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBoom». П.1.2 договору передбачено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем. Загальний розмір кредитної лінії 20000,00 грн. (п.1.5 договору). Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію». 26.01.2020 року [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 2s7l9f) підписано заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просив надати йому кредит у розмірі 4000,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на банківську платіжну [NUMBER] зі сплатою відсотків (а.с. 8). 26.01.2020 року [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 2s7l9f) підписано пропозицію ТОВ «ІНФІНАНС» надання 3 траншу кредиту згідно заявки анкети №2628524944 від 26.01.2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01.11.2019 року. Розмір кредиту (траншу) 4000 грн.; Строк користування кредитом (траншем) 30 днів; Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01 листопада 2019 р. 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; Річна відсоткова ставка 638,75 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 100 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. 26.01.2020 року [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 2s7l9f) підписано Акцепт оферти від 26 січня 2020 р. на отримання 3 траншу кредиту згідно Заявки анкети №2628524944 від 26 січня 2020 р. в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01 листопада 2019 р., відповідно до якої надав згоду на використання при укладенні правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога його власноручного підпису. Розмір кредиту (траншу) 4000 грн.; Строк користування кредитом (траншем) 30 днів; Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01 листопада 2019 р. 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; Річна відсоткова ставка 638,75 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 100 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору. З довідки про ідентифікацію ТОВ «ІНФІНАНС» вбачається, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №3029225 від 26 січня 2020 року, ідентифікований товариством за одноразовим ідентифікатором 2s7l9f. Відповідно до п.1.1. договору, товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами. Пунктом 1.2. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Відповідно до п.п. 1.5. Загальний (максимальний) розмір кредитної ліні - 20 000 гривень. В рамках дії даного Договору Сторони погодили наступні загальні умови, а саме: До умов даного Договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. Згідно п. 1.10.2 договору, максимальна реальна річна процента ставка за кредитом становить 638,75%. Відповідно до п. 3.3 договору, строк користування поточним кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і прострочених та сплати пені (у разі наявної простроченої заборгованості та вимоги товариства про її сплату), на відповідний рахунок товариства з цільовим призначенням «Оплата за продовження строку дії користування поточним кредитом за договором №0639841015 від 01 листопада 2019 року». Згідно з п.5.3 договору, у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом частково/або у повному обсязі позичальник самостійно нараховує та сплачує товариству, на його вимогу, пеню в розмірі 1,75 % від несвоєчасно сплаченої суми кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється із врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів. Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 01 листопада 2019 року. З квитанції за сплату № 47303783 від 26.01.2020 р. вбачається, що на картку [NUMBER] зараховано 4000,00 грн. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступив право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договорами кредиту, зокрема і за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01.11.2019 року, укладеним з [PERSON] , на суму 37 249,98 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 33 250,00 грн - заборгованості по процентам (витяг з реєстру боржників до договору факторингу №14-07/21 від 14 липня 2021 року). Відповідно до п. 2.3 договору, за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрі боржників. Згідно з п. 2.4 договору, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Відповідно до п.6.1.4 право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання акту приймання-передавання реєстру боржників. Проведення фінансування за цим договором підтверджується платіжним дорученням від 15 липня 2021 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01.11.2019 року, укладеним з [PERSON] . Відповідно до п. 5.2 цього договору право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту прийняття-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. 10.01.2023 року сторонами договору підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників. За Реєстром ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01.11.2019 року, укладеним з [PERSON] , на суму 70 499,81 грн, з яких: 3999,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 66 499,83 грн. - заборгованості по процентам. Договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Разом з тим, слід зазначити, що передати можливо лише дійсне та наявне право вимоги. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Отже, з договору позики №0639841015 від 01.11.2019 року ,укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки дані договори укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовими ідентифікаторами, отриманими у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS - повідомлення, без здійснення входу на сайти товариства такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21. Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за договором в повному обсязі не виконав. Згідно розрахунку первісного кредитора ТОВ «Інфінанс» заборгованість [PERSON] за кредитом (тілом кредиту) складає 3999,98 грн. Оскільки відповідачу надано у позику грошові кошти шляхом перерахування їх на банківську картку, вказану ним, суд дійшов висновку щодо стягнення з [PERSON] суми тіла кредиту за договором від 01.11.2019 року у розмірі 3999,98 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як нового позикодавця. Виходячи з наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 3999,98 грн. Разом з тим, щодо позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в частині стягнення відсотків за користування кредитом за договором №0639841015 від 01.11.2019 року суд зазначає таке. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги до [PERSON] просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625,1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту (видача 3 траншу згідно заявки - анкети № 2628524944 від 26.01.2019 р. в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01.11.2019 року) , тобто з 01.11.2019 р. по 31.01.2019 р. (30 днів). Починаючи з 01.02.2019 року позивач, як і попередні кредитори, не вправі були нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи договір позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0639841015 від 01.11.2019 року та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №0639841015 від 01.11.2019 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено на 30 днів з відсотковою ставкою в розмірі 1,75 % за один день користування кредитом. Тобто, за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. розмір відсотків становить 2 099,98 грн. (3099,98 грн. х 1,75% х 30 дні). Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. Крім того, суд також звертає увагу на те, що розмір суми позики складає лише 3999,98 грн тоді як нарахованих відсотків ( в межах заявлених вимог) 44 169,94 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №0639841015 від 01.11.2019 року в розмірі 6 099,96 грн., з яких: 3999,98 грн. - заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та 2 099,98 грн. - договірних відсотків. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову на суму 6099,96 грн. , на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути (3028,00 х (6099,96/ 48169,92 ) = 383,45 гривень судового збору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). При вирішенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. судом враховується наступне. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представництво позивача ТОВ "Коллект Центр" здійснюється адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" на підставі договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року. Згідно заявки надання юридичної допомоги №520 від 02 січня 2024 року за Договором адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" надані послуги щодо усної консультації з вивчення документів (вартість 3000 грн. із розрахунку вартість години - 1500 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу (10000 грн. із розрахунку вартість години 2000 грн.) загальна вартість послуг становить 13000 грн. Згідно платіжної інструкції №0406030000 від 10 січня 2024 року позивачем ТОВ «Коллект Центр» сплачено 51 000грн. АО «Лігал Ассістанс». При розгляді питання щодо розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню в даній справі, суд враховує, що було подано позовну заяву в якій окремим пунктом зазначено про проведення розгляду у відсутність представника позивача. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial