Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

06 листопада 2023 року позивачки звернулися до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про поділ земельної ділянки в натурі, що перебуває у спільній частковій власності. У позові зазначено, що позивачки та відповідачка є рідними сестрами. Їх батьками були [PERSON] та [PERSON] . Останній помер [INFO] . За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 12,7722 га, яка розташована на території Березнегуватської селищної ради Баштанського району Миколаївської області. Після смерті [PERSON] його доньки та їх матір [PERSON] звернулися у встановлений законом строк до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 червня 2015 року спадкоємцями майна [PERSON] є його доньки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] , кожна по 1/4 частці земельної ділянки, площею 12,7722 га. [INFO] померла [PERSON] . За життя вона залишила заповіт, яким заповідала своє майно доньці [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Березнегуватської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Між позивачками та відповідачкою виник спір з приводу поділу в натурі частки зі складу спільної земельної ділянки, оскільки позивачки хочуть володіти, користуватися та розпоряджатися своїми частками земельних ділянок на власний розсуд. Позивачки звернулися до сертифікованого інженера-землевпорядника щодо оформлення плану поділу земельної ділянки, що перебувала у власності [PERSON] . Згідно запропонованого інженером плану поділу земельної ділянки, загальною площею 12,7722 га в межах території Березнегуватської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, виділено в натурі земельну ділянку, кадастровий номер 4821155000:22:000:0021, площею 12,7722 га по 3.19930 га [PERSON] (ділянка 1), [PERSON] (ділянка 2), [PERSON] (ділянка 3 та ділянка 4). Позивачки через свого представника звернулися до відповідачки в порядку досудового врегулювання спору щодо погодження плану поділу земельної ділянки, однак остання відмовилася від отримання поштового відправлення. Оскільки в добровільному порядку даний спір вирішити не можливо, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. На підставі зазначеного, просили суд провести поділ земельної ділянки кадастровий номер 4821155000:22:000:0021, площею 12,7722 га, по 3.19930 га [PERSON] (ділянка 1), [PERSON] (ділянка 2), [PERSON] (ділянка 3 та ділянка 4) та припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4821155000:22:000:0021, площею 12,7722 га . В судове\~засідання представник\~позивачок [PERSON] \~не з`явилася,\~направила заяви\~про розгляд\~справи за\~її відсутності\~та відсутності\~позивачок, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла, у підготовче засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутність за визнання позовних вимог позивачок. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивачки та відповідачка є співвласниками, на праві спільної часткової власності, земельної ділянки, площею 12,7722 гектари, кадастровий номер 4821155000:22:000:0021, розташованої в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вони отримали у спадщину після смерті [PERSON] , що помер [INFO] та [PERSON] , що померла [INFO] . Позивачці [PERSON] належить 2/4 часток вказаної земельної ділянки, позивачці [PERSON] та відповідачці [PERSON] по 1/4 частці вказаної земельної ділянки. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 червня 2015 року [PERSON] , державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №318 та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 липня 2017 року [PERSON] , державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №490 (а.с.7-12). Позивачки вирішили виділити в натурі частки зі складу спільної земельної ділянки, оскільки хочуть володіти, користуватися та розпоряджатися своїми частками земельної ділянки на власний розсуд та у зв`язку з цим звернулися до сертифікованого інженера-землевпорядника щодо оформлення плану поділу земельної ділянки, що перебувала у власності [PERSON] та [PERSON] . За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 27 березня 2024 року на земельну ділянку сторін, площею 12,7722 га, була розроблена технічна документація інженером землевпорядником [PERSON] , щодо її поділу, визначено площу для кожного співвласника - по 3,1930 га та визначено кадастрові номери: [PERSON] - 4821184200:09:000:0007, [PERSON] - 4821184200:09:000:0008, [PERSON] - 4821184200:09:000:0006 та 4821184200:09:000:0005 (а.с.69-70). Згідно запропонованого інженером-землевпорядником плану поділу вказаної земельної ділянки, загальною площею 12,7722 га, кожному із співвласників виділено в натурі по 3.19930 га або 31930,41 кв.м., а саме: відповідачці [PERSON] виділено ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер кадастровий номер 4821184200:09:000:0007, позивачці [PERSON] виділено ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4821184200:09:000:0008, а позивачці [PERSON] виділено ділянка № [NUMBER] та № [NUMBER] , кадастрові номери 4821184200:09:000:0006 та 4821184200:09:000:0005 (а.с.13). Позивачки через свого представника [PERSON] зверталися до відповідачки з метою погодження та підписання поділу вказаної земельної ділянки, однак остання вказаний лист відмовилася отримати, про що свідчить повернення поштового відправлення на адресу представника позивачок (а.с.14-16). Протягом підготовчого провадження представник позивачок повторно зверталася до відповідачки з пропозицією здійснити поділ вказаної земельної ділянки в нотаріальному порядку, однак вказаний лист також був повернутий на адресу представника позивачок через відмову в його отриманні (а.с.66-68). У відповідності до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у ч. 4 ст. 41 Конституції України: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 7 ст. 319 ЦК України). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 ЦК України). За визначенням ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України). Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч. 3 ст. 358 ЦК України). Частина 1 ст. 364 ЦК України закріплює право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. При цьому, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України). За такого, враховуючи що позивачки та відповідачка є співвласниками земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної часткової власності, позивачки бажають виділити свої частки в натурі з метою самостійного розпорядження ними, однак не мають можливості цього зробити через непогодження відповідачкою плану поділу земельної ділянки та нез`явлення до нотаріуса для поділу земельної ділянки за згодою співвласників, суд дійшов висновку, що вимоги позивачок стосовно поділу земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності на неї є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved