Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2023 року. До укладення шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, так як вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, діти проживають разом з матір`ю. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, позивач просить: шлюб з відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення старшою донькою повноліття, тобто до [INFO] , потім з 05 березня 2035 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в сумі 5 000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторонами зареєстровано шлюб 08 серпня 2024 року Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №60, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно 08 грудня 2023 року. До укладення шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Мазурівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 13 березня 2017 року (а.с.14), та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27 жовтня 2021 року (а.с.15). На сьогоднішній день діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Відповідно до положень ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно положень ч.3\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до положень ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Положеннями до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем. Згідно положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.1 \~ст.182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 Сімейного кодексу\~передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 Сімейного кодексу України). Положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно положень ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, не має на утриманні інших осіб і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей. В теперішній час діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін, та дітей, з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення старшою донькою повноліття, тобто до [INFO] , потім з 05 березня 2035 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дітей, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідача. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, необхідно зазначити наступне. Положеннями ст.75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до положень ст.84\~СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно положень ст.4\~ст.84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач здоровий, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років у розмірі 5 000 грн., тобто до 15 жовтня 2024 року. Згідно положень п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2422,4 грн. (1211,20 грн. + 1211,20 грн.) за позовні вимоги, які стосуються стягненню аліментів на утримання дітей та дружини, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір". Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., пов`язаний з оплатою позивачем судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved