Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що записи імені по-батькові « [PERSON] » у свідоцтві про смерть [PERSON] і « [PERSON] » у архівній довідці про народження [PERSON] та російський запис « [PERSON] » у свідоцтві про народження записи російською мовою батько [PERSON] є ідентичними, мотивуючи заяву тим, що 03.04.2024 року заявником, яка має посвідку на постійне проживання в Україні [NUMBER] від 11 лютого 2015 року, було подано документи до Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області заяву для набуття громадянства України за територіальним походженням. 09.04.2024 року заявнику було надано письмову відмову у прийнятті документів, у зв`язку із розходженням в записах імені по-батькові у наданих заявником документах та зазначено про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту ідентичності імені по-батькові, що є підставою звернення заявника з даною заявою до суду. 17 квітня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, призначено судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Заявник [PERSON] надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала заяву, просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення на заяву [PERSON] , однак суд не приймає до уваги зазначені письмові пояснення, оскільки останні не містять підпису особи, якою вони складені. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. За нормою частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації 11 лютого 2015 року отримала посвідку на постійне проживання в Україні [NUMBER]. (а.с. 5-7) За даними свідоцтва про народження від 15.06.1979 року, актовий запис № 209, [PERSON] народилась [INFO] в м. Тобольськ, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (російською мовою зазначено « [PERSON] »). (а.с. 9, 10) На підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 28.01.1984 року, актовий запис № 217, [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 11, 12) За даними Архівної довідки, виданої Державним архівом Житомирської області від 06.02.2024 року № К-392/02, у книзі реєстрації актових записів про народження по Мірчанській сільраді Радомишльського району за 1931 рік зазначено, що [PERSON] «так у документі» народився [INFO] , запис реєстрації № 7 від 05 лютого 1931 року; батько [PERSON] «так у документі», 41 рік, мати [PERSON] «так у документі», 32 роки; національність батьків не зазначена. (а.с. 13) За даними свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області від 08.10.2014 року, актовий запис № 303, [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років, у м. Малин Житомирської області. (а.с. 14) Згідно Експертного висновку, складеного експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз, № 056/388-n від 12.03.2024 року, українські записи імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) і [PERSON] (архівна довідка про народження, запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] (свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] ) в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. (а.с. 15) 09.04.2024 року Дніпровським районним відділом Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області складено Лист, відповідно до якого Відділом розглянуто звернення [PERSON] щодо прийняття до громадянства України за територіальним походженням та встановлено розбіжності в записах по-батькові батька заявника - [PERSON] , тому запропоновано встановити юридичний факт у судовому порядку. (а.с. 16) Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту допущення орфографічних помилок у прізвищі заявника, допущених у належних йому документах. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Таким чином, надавши оцінку наявним у справі доказам, судом доведено факт того, що записи імені по-батькові « [PERSON] » у свідоцтві про смерть [PERSON] і « [PERSON] » у архівній довідці про народження [PERSON] та російський запис « [PERSON] » у свідоцтві про народження (записи російською мовою) - батько [PERSON] є ідентичними. Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для подальшого набуття громадянства України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved