Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 11 березня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. В обґрунтування позову посилається на те, що у серпні 2007 року уклав шлюб з відповідачкою. Від подружніх стосунків мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачкою та знаходиться на спільному утриманні позивача і відповідачки. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісності характерів, відсутності спільних інтересів, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки, щодо ведення спільного господарства. З березня 2022 року фактично перестали жити разом, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, та взагалі перестали спілкуватись, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Кожен веде своє особисте життя окремо один від одного. Шлюб носить формальний характер і підтримання його надалі є недоцільним та суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Позивач просив суд розглядати справу без його участі. Ухвалою суду від 13 березня 2024 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 25 квітня 2024 року відповідач надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутність. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 11 серпня 2007 року Виконкомом Бучанської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 115. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини припинені з березня 2022 року, сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексуУкраїни - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Відповідачка не просить вирішити питання щодо зміни їй шлюбного прізвища. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюб,вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved