Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У березні\~2024\~рокупозивач АТ КБ\~«ПриватБанк»через представника Кіріченка\~В.М.звернувся до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 15 грудня 2022 року було здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 25 травня 2023 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля був підписаний кредитний договір б/н від 25 травня 2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 53\~500 гривень 00 копійок шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців, із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково відповідач за допомогою ОТР пароля підписав Графік кредиту. Позивач виконав умови договору, надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 25 лютого 2024 року має заборгованість в сумі 56\~808 гривень 07 копійок, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 52\~013 гривень 89 копійок, заборгованості за відсотками 4794 гривні 18 копійок. З урахуванням викладеного, посилаючись на норми права, які містяться у статях 509, 525-527, 530,598,599,610,615, 629, 1050, 1054 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Шпиляєва Н.В. у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання повторно\~не з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив на\~позов,\~заяви про\~розгляд справи\~у його\~відсутності чи\~відкладення розгляду\~справи суду\~не подав.\~Про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду повідомлений,\~його виклик\~як відповідача\~у справі\~здійснено через\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України у\~визначеному частиною\~десятою статті\~187\~ЦПК України\~порядку (арк.спр. 139, 153). 07 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (акр.спр.138). 04 квітня 2024 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача (арк.спр.57). 24 квітня 2024 року відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлений про розгляд справи належним чином, у зв`язку з чим суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 15 грудня 2022 року підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі за текстом - Заява про приєднання), в якій зазначено, що останній приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та миттєва розстрочка», «Регулярні платежі» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (арк. спр. 14-33). Відповідно до пункту 3 Заяви про приєднання, сторони погодили умови угоди про використання простого електронного підпису, де банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч. але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами Кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: ОТР-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитись з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операцій з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного\~ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочин у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР пароля як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Сторони узгодили, що банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. 25 травня 2023 року [PERSON] , з використанням ОТР пароля, підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови надання кредитів «Кредит готівкою», чим підтвердив отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані із обраних ним умов кредитування (арк. спр. 60-65). 25 травня 2023 року \~ [PERSON] з використанням ОТР пароля, підписав також Кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі 53\~500 гривень 00 копійок шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % (1,5 % на місяць) (арк. спр. 34-51) та графік платежів за споживчим кредитом (арк. спр.52-59). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , 25 травня 2023 року на ім`я останнього відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт 53 500 гривень (арк. спр. 13). Із виписки по рахунку за договором б/н за період з 25 травня 2023 року до 26 лютого 2024 року убачається, що відповідач отримував кредитні кошти та частково здійснював погашення заборгованості (арк. спр. 12). У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №б/н від 25 травня 2023 року, останній згідно з розрахунком заборгованості позивача (арк. спр. 9-11) станом на 25 лютого 2024 року має заборгованість у розмірі 56 808 гривень 07 копійок, з яких: 52 013 гривень 89 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 4794 гривніь 07 копійок - заборгованість за нарахованими відсотками. Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частини першої статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою\~ статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір\~-\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків\~та оформлена\~в електронній\~формі (пункт\~5\~частини першої\~статті3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як визначено статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 15 грудня 2022 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 25 травня 2023 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 25 травня 2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 53\~500 гривень 00 копійок шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за договором №б/н від 25 травня 2023 року підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами, а також неналежне виконання умов кредитного договору. Вказані обставини відповідач не заперечував, доказів зворотного суду не надав. Таким чином, у підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Натомість відповідач, в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 56 808 гривень 07 копійок, з яких: 52 013 гривень 89 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 4794 гривніь 07 копійок - заборгованість за нарахованими відсотками. Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором у повному обсязі. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір.

Outcome: approved