Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача - адвоката Талашко І.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. в обгрунтування своїх позовних вимог вказуючи на те, що 29.10.2005 між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1015. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивача, подружнє життя з відповідачем не склалось через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Такі обставини призвели до того, що вони припинили сімейно - шлюбні відносини, останні роки проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 29.10.2005. Позовна заява подана представником позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до позиції Верховного Суду наведеної в постанові від 09.07.2021 року у справі № 607/10879/20. Згідно відповіді на запит сформованим засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру № 536857 від 10.04.2024 останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є адреса: [ADDRESS] . За загальними правилами підсудності позов підсудний Станично-Луганському районному суду Луганської області за останнім відомим місцем проживання відповідача. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Станично-Луганського районного суду Луганської області. Такі справи визначені за територіальною підсудністю Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області. Ухвалою від 11.04.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 03.05.2024 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги викладені в позовній заяві, він та позивач [PERSON] підтримують повністю та наполягають на їх задоволенні, позивач просив не надавати будь-яких строків на примирення, розглянути справу за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 14). Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: [ADDRESS] , що знаходиться на тимчасово окупованій території, суд не мав можливості перевірити її зареєстроване місце проживання у встановленому порядку. [PERSON] викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з`явилася, на виконання вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подавала. 29.04.2024 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 29 жовтня 2005 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції 29.10.2005 (а.с.4). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу і надалі будуть проживати з відповідачем. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже, збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. На момент розгляду справи спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю судом не виявлено. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, враховуючи волю позивача (зазначену у поданій заяві а.с. 3) про залишення за ним судових витрат по справі, суд не стягує такі з відповідача на його користь.

Outcome: approved