Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 104612 від 07.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 25125 грн. 59 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. На обґрунтування позову зазначила, що 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 104612 щодо стягнення з неї, [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 25125 грн. 59 коп. Наразі на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. перебуває виконавче провадження № 67107907 з виконання вищевказаного виконавчого напису. Вказала, що жодних вимог від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» вона не отримувала, при цьому вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору при наявності безспірної заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутнє підтвердження безспірної заборгованості боржника. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представником адвокатом Охмаком В.І. подана заява, згідно якої останній позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, в якій вказав, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та у зв`язку з визнання позову повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 104612, про стягнення боргу з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 500910110 від 25.06.2013, укладеним з АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 було ТОВ «Дата Майнінг Груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020 було ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу було ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 було ТОВ «Фінпром Маркет», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021 є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Згідно виконавчого напису стягнення проводиться за період з 25.05.2021 по 03.06.2021, загальна сума заборгованості складає 25125 грн. 59 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. було відкрито виконавче провадження № 67107907. В матеріалах справи відсутній договори факторингу, укладені між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп», між ТОВ «дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет», між ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Також відсутнє письмове підтвердження отримання повідомлення [PERSON] про відступлення прав вимоги. Жодна сторона таких доказів не надавала та про їх витребування не клопотала. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між сторонами, жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14\~Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з статтею 87\~Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 зробила такий висновок про застосування вказаної норми права: «Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку» (пункт 80 вказаної постанови). Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені до переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, при цьому для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально, та виписки з рахунку боржника. З наданої суду копії кредитного договору вбачається, що він не був посвідчений нотаріально. Також суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. З наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», як відповідач у справі, не довів, що стягувачем надавалися документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не було надано доказів отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 500910110 від 25.06.2013 та доказів відступлення прав вимоги за кредитним договором. З викладеного суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, [PERSON] , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved