Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Харківжитло» про\~визнання майнових\~прав на\~квартиру. В позовній заяві зазначив, що 09 січня 2006 року між\~ТОВ «Харківжитло» та ним, [PERSON] , укладено договір про пайову участь у будівництві житлового будинку [ADDRESS] , за умовами якого пайщик скеровує власні грошові кошти на будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно цього договору ТОВ «Харківжитло» зобов`язувалось передати у власність пайщика квартиру, розташовану у вказаному будинку, в стані, що визначений додатком до даного договору. На виконання умов договору ним внесено кошти на рахунок відповідача у розмірі 60000 доларів США. Оскільки у 2008 році будівництво зупинилось, у строк до 2 кварталу 2009 року будівництво не будо закінчено та будинок не був введений в експлуатацію, ним не сплачувались кошти в сумі 2000 доларів США. Всупереч вимогам п. 2.4. договору на пайову участь у будівництві житловий будинок до даного часу не введений в експлуатацію. Але будинок будується та готується його здача в експлуатацію. У 2021 році позивач звернувся до посадових осіб ТОВ «Харківжитло», які йому повідомили, що передати квартиру згідно з умовами договору №112/38 від 09 січня 2006 року, а саме двокімнатну квартиру по [ADDRESS] , на 11 поверсі, квартира [ADDRESS] вони не можуть, не пояснюючи причин. Обіцяли передати взамін іншу квартиру. На його заяву від 26 липня 2021 року з проханням повідомити причини, з яких до даного часу квартира за адресою: [ADDRESS] не передана у власність [PERSON] згідно договору про пайову участь у будівництві житлового будинку №112/38 від з 9 січня 2006 року, відповіді він не одержав. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання за договором №112/38 на пайову участь у будівництві житлового будинку від 09 січня 2006 року, сплатив пайові внески, у зв`язку з чим за умовами договору він набув майнових прав щодо «частки пайщика», зокрема, права на отримання в подальшому спірної квартири у власність. Відповідач же порушує права позивача, об`єкт будівництва не введений в експлуатацію до цього часу, внаслідок чого позивач не набув права власності на квартиру у визначений договором час. Тому позивач просив суд визнати [PERSON] власником майнових прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні. Розпорядженням голови Верховного Суду\~від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження\~справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа №642/6379/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави. Після цього справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 05 травня 2023 року справу прийнято до свого провадження. Розгляд справи вирішено продовжувати у загальному позовному провадженні зі стадії підготовчого провадження. Відповідач ТОВ «Харківжитло» подав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що позивач впродовж дії договору допускав порушення строків сплати грошових коштів з нарахуванням відповідних штрафних санкцій, що він сам визнав у позовній заяві. Також платежі ним здійснені без врахування умов п. 3.3 та 3.4. договору. Внаслідок цього у відповідача виникло право на розірвання договору в односторонньому порядку. Крім того, позивач не додав до справи квитанцій, які б підтверджували виконання ним зобов`язань внесення пайових внесків. Відповідно до п. 10.4 договору продавець не несе відповідальності перед покупцем за прострочення передачі об`єкта нерухомості за договором, якщо це відбулося з вини покупця, а саме невиконання або неналежного виконання покупцем в повному обсязі всіх грошових зобов`язань згідно з договором. В той же час відсутні підстави вважати, що позивач належним чином здійснював виконання своїх грошових зобов`язань. Відповідач також не погоджується з твердженням позивача про виникнення у нього права власності на майнові права. Право власності на майно виникає у набувача майна за договором з моменту передання майна. Відповідно до п.5.3. договору передача квартири у власність пайовика здійснюється по акту приймання-передачі квартири. Згідно пункту 6.4. договору передача квартири позивачу здійснюється лише після здачі будинку в експлуатацію і підписання акта прийому-передачі квартири. Будинок на даний час в експлуатацію не зданий, акт прийому-передачі квартири не підписаний. З цих підстав у позивача права власності на майнові права не виникло. Тому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с.111-113). Позивач надав відповідь на відзив, у якій не погодився з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов. Просив позов задовольнити (т. 1 а.с. 147-153). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 02.08.2023 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та його представника [PERSON] про витребування доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло» та Державної інспекції архітектури та містобудування України (т. 1 а.с. 170-171). У зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду про витребування доказів за клопотанням представника позивача ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.01.2024 року застосовано заходи процесуального примусу. Вирішено тимчасово вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло» для їх дослідження судом докази (т. 1 а.с. 237-238). Інші заяви по суті справи або клопотання учасниками справи суду не подавалися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Панасенка П.П. представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві та інших заявах позивача по суті справи. Відповідач ТОВ «Харківжитло» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання свого представника не направив. Про причини неявки представника не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 січня 2006 року між ТОВ «Харківжитло» (в договорі товариство) та [PERSON] (в договорі пайщик) укладено договір № 112/38 на пайову участь в будівництві житлового будинку, згідно\~ з пункту 2.1. якого пайщик спрямовує власні грошові кошти на будівництво будинку (розташованого по [ADDRESS] ) в порядку пайової участі, передбаченої цим договором та доручає товариству: сформувати його частку в загальному майні пайщиків, забезпечити будівництво житлового будинку та виконання своїми силами та/чи з залученням підрядника усіх робіт по будівництву будинку, включаючи роботи, передбачені документами з будівництва, інші роботи, не згадані в цих документах, але необхідні для будівництва в вказаного вище будинку та для здачі його у встановленому законом порядку державній приймальній комісії, як представник всіх пайщиків, забезпечити виділення частини жилої площі (квартири) пайщика в натурі після отримання техпаспорта на будинок згідно отриманих коштів та додатків №1 та №2, передати у власність пайщика квартиру в стані згідно додатку №1 (характеристики квартири). Згідно пункту 2.4. вказаного договору строк введення будинку в експлуатацію 2 квартал 2009 року. Як передбачено пунктом 3.1. договору сторони домовились, що розмір пайового внеску з фінансування будівництва квартири на час укладення даного договору складає 313100 грн., що на день укладення даного договору дорівнює 62000,00 умовних одиниць. Оплата здійснюється згідно графіку платежів (пункт 3.2 договору). Всі грошові суми як в цьому договорі, так і в графіку платежів до нього, визначаються в умовних одиницях. При цьому всі розрахунки між сторонами проводяться в національній валюті України (пункт 3.3 договору). Якщо на день платежу курс гривні до 1 умовної одиниці зміниться стосовно курсу гривні за 1 у.о. на день підписання договору, зміниться сума даного платежу у відповідній пропорції, а розмір пайового внеску з фінансування будівництва квартири дорівнюватиме сумі скоригованих платежів. Але не менше пайового внеску, визначеного в графі 3.1. цього договору (пункт 3.4 договору). Згідно примітки до договору, поміченої знаком *, умовна одиниця дорівнює 1 долару США по курсу НБУ на момент оплати (т. 1 а.с. 13-16). Додатком №1 до договору №112/38 від 09 січня 2006 року на пайову участь в будівництві житлового будинку передбачені характеристики квартири, яка передається у власність пайщику (т. 1 а.с. 17). Додатком №3 до договору №112/38 від 23 грудня 2025 року на пайову участь в будівництві житлового будинку визначений графік платежів до цього договору (т. 1 а.с. 19). У відзиві на позові відповідач посилався на порушення позивачем графіку внесення коштів згідно договору та на наявність підстав для розірвання з ним договору. Проте, будь-яких доказів того, що договір було розірвано, відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України д оговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 та 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено п. 4.3. договору на пайову участь у будівництві житлового будинку №112/38 від 09 січня 2006 року, в разі прострочення пайщиком чергового строку оплати Графіку платежів та умов п. 4.1. договору та більше, ніж на 15 календарних днів товариство має право розірвати договір в односторонньому порядку. Якщо сторони в цей (15-денний) строк затвердили новий графік платежів з підписанням відповідних змін до графіку платежів, договір продовжує свою дію. Таким чином вказаним пунктом договору передбачено право, а не обов`язок товариства розірвати договір. Також вказаним пунктом договору не передбачено автоматичного розірвання договору в односторонньому порядку. Тому розірвання договору могло відбутися на підставі волевиявлення його сторони, в даному випадку ТОВ «Харківжитло». Але будь-яких доказів вчинення ТОВ «Харківжитло» дій, спрямованих на розірвання договору з [PERSON] відповідачем до матеріалів справи не додано. При цьому суд звертає увагу, що відповідачем також не виконано ухвалу суду про витребування доказів в частині надання суду доказів розірвання договору. З цих підстав суд відхиляє заперечення відповідача проти позову з посиланням на наявність підстав для розірвання договору, що викладені у відзиві. Тому при розгляді справи суд виходить з того, що договір є чинним та регулює правовідносини, що виникли між його сторонами. Як вбачається з графіку платежів до договору №112/38 від 09 січня 2006 року, до 05 листопада 2007 року пайщик мав сплатити грошові кошти в розмірі 60000 умовних одиниць, а потім до 05 квітня 2009 року - ще 2000 умовних одиниць (а.с.19). Як підтверджується довідкою ТОВ «Харківжитло» про стан фінансування за договором пайової участі №112/38 від 09 січня 2006 року в будівництві жилого будинку по [ADDRESS] , виданою [PERSON] , 05 листопада 2007 року внесок з фінансування будівництва квартири [ADDRESS] за договором №112/38 від 09 січня 2009 року проведено в розмірі 50400 дол. США та 48480,00 грн. (а.с. 20). За офіційним курсом НБУ станом на 05 листопада 2007 року (505 грн. за 100 дол. США) 48480,00 грн. було еквівалентно 9600 дол. США. Таким чином встановлено, що позивачем виконано умови договору щодо внесення коштів в розмірі 60000 умовних одиниць (50400 дол. США + 9600 дол. США) до 05 листопада 2007 року. Оскільки згідно п.3.1. договору №112/38 від 09 січня 2006 року загальний розмір пайового внеску становить 313100,00 грн., що рівно 62000 умовних одиниць (доларів США за офіційним курсом НБУ), недоплата за договором становить суму еквівалентну 2000 умовних одиниць (доларів США за офіційним курсом НБУ). На підставі викладеного встановлено, що хоча пайщиком не в повному обсязі виконано умови договору №112/38 від 09 січня 2006 року, ТОВ «Харківжитло» не вчинило дій, спрямованих на розірвання вказаного договору, тому правовідносини, які виникли між [PERSON] та ТОВ «Харківжитло» регулюються умовами вказаного договору та нормами чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У правовідносинах, що виникли між [PERSON] та ТОВ «Харківжитло», договором передбачено можливість односторонньої відмови від зобов`язання у випадку порушення пайщиком своїх зобов`язань. Але, як встановлено судом, відповідач ТОВ «Харківжитло» належним чином не повідомив [PERSON] про односторонню відмову від договору. Будь-які докази того, що договір №112/38 від 23.12.2005 року було розірвано іншим чином, сторони суду не надали. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що вказаний договір на час розгляду справи не розірваний, не припинений, а тому діє. Відповідно до пункту 2.4. договору №112/38 на пайову участь в будівництві жилого будинку від 09 січня 2006 року строк введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2009 року. Але будинок в експлуатацію у вказаний строк або пізніше не введено, що підтверджується інформацією Державної інспекції архітектури та містобудування України від 06 вересня 2023 року №8583/05/13-23, наданою на виконання ухвали суду від 02 серпня 2023 року про витребування доказів (т. 1 а.с.183). Зазначене порушує права позивача як сторони в договорі №112/38 на пайову участь в будівництві жилого будинку від 09 січня 2006 року. Крім того, як вбачається зі змісту відзиву на позов, позивач не визнає майнові права позивача на квартиру будівельний номер [ADDRESS] . При цьому суд бере до уваги, що термін «майнові права» не є тотожним терміну «право власності». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове\~право на\~об`єкт незавершеного\~будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги. Майновими правами на квартиру згідно договору №112/38 від 09 січня 2009 року є будь-які інші передбачені цим договором права, відмінні від права власності, зокрема право пайщика вимагати передачі йому квартири на умовах, передбачених договором, підписувати акт прийому-передачі, вносити зміни в планування квартири, тощо. Позивач у своїй позовній заяві не просив суд визнати за ним право власності на квартиру. Він просив суд визнати за ним майнові права на квартиру згідно договору №112/38 на пайову участь в будівництві жилого будинку від 09 січня 2006 року. Таким чином, оскільки відповідач не визнає майнові права позивача, є обґрунтованими та підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним майнових прав на квартиру. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved