Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 15 листопада 2022 року між ним та відповідачем був укладений договір позики № 15-11-2022, відповідно до якого він передав [PERSON] 360652 гривні, що за домовленістю сторін еквівалентно 8905 доларів США строком до 15 травня 2023 року. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до п. 4.1. договору позики у разі несвоєчасного повернення позичальником позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 7.5. договору визначено, що позика є безпроцентною. З позову вбачається, що відповідачем на виконання умов договору сплачено 422 долари США. За таких обставин, загальна сума заборгованості станом на 28 березня 2023 року складає 8483 долари США. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 8483 долари США боргу та три проценти річних за період з 15 лютого 2023 року по 28 березня 2023 року у сумі 35 гривень 32 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 листопада 2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 15-11-2022, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] 360652 гривні, що за домовленістю сторін еквівалентно 8905 доларів США строком до 15 травня 2023 року (а.с. 5). Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що відповідно до договору позики від 15 листопада 2022 року відповідач має повернути позивачу 8905 доларів США. У договорі зобов`язання визначено у доларах США. З позову вбачається, що відповідачем на виконання умов договору сплачено 422 долари США. За таких обставин, загальна сума заборгованості станом на 28 березня 2023 року складає 8483 долари США. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 8483 долари США боргу. Позивач також просить стягнути з відповідача три проценти річних з простроченої суми за період з 15 лютого 2023 року по 28 березня 2023 року у сумі 35 гривень 32 копійки. Відповідно до п. 4.1. договору позики у разі несвоєчасного повернення позичальником позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок суми трьох процентів річних наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 4). Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 35 гривень 32 копійки. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 3102 гривні 47 копійок.

Outcome: approved