Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис,\~вчинений 22\~грудня \~2021\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., за реєстраційним №72829 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Еліт Фінанс»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№CCNG-630344433\~від 21.12.2015\~в розмірі\~29959,91\~гривень.\~При цьому\~позивач посилається\~на те,\~що приватний нотаріус не мав права видавати виконавчий напис через відсутність оригінала нотаріального посвідченого договору за яким стягнення заборгованості могло б проводитися у безспірному порядку. Також, позивач оскаржує наявну заборгованість. Представник позивача адвокат Підодвірний Т.І. до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також надав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено\~у судовому\~засіданні,\~22\~грудня \~2021\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., вчинено виконавчий напис за реєстраційним №72829 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором №CCNG-630344433 від 21.12.2015 в розмірі 29959,91 гривень та 50 гривень за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис, тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №CCNG-630344433 від 21.12.2015 укладеним із АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.09.2021 по 20.12.2021. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України.22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~ст. 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~зі змінами визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема. Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~постанова Кабінету міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17, постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61- 12629св19). Серед документів, наданих ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку. Обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості має бути безспірність такої заборгованості. Тобто, виконавчий напис не є документом, який породжує для стягувана будь-яке право на отримання коштів, а лише підтверджує, що таке право виникло раніше. На підтвердження безспірності кредитної заборгованості стягувач має надати нотаріусу документи, що дозволяють чітко встановити факт виникнення правовідносин між сторонами, момент виникнення права на стягнення простроченої заборгованості та розмір цієї заборгованості (наприклад, договір, письмова вимога про стягнення коштів з доказами отримання вимоги боржником, докази існування заборгованості). Доказами існування заборгованості є первісна бухгалтерська документація, яка підтверджує отримання позичальником коштів (меморіальний ордер, заявка на отримання готівки або виписка по рахунку) та правильність нарахування заборгованості за кредитом. Окремим доказом безспірності заборгованості є відсутність заперечень з боку боржника. На доказ відсутності заперечень боржника щодо розміру заборгованості кредитором має надаватися докази отримання боржником вимоги, в якій міститься відповідний розрахунок заборгованості. [PERSON] не отримувала від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» жодної вимоги з розрахунком заборгованості, доказів іншого відповідачем до суду не надано. При таких обставинах та з огляду на те, що відповідачем позовні вимоги визнані, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією 9450-3874-7907-6125 від 29.02.2024. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч. З ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При таких обставинах, з огляду на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає, що підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Щодо розподілу вимог про стягнення витрат витрати на правничу допомогу адвоката суд зазначає наступне. У статті 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, заяву відповідача про зменшення розміру витрат\~на правову\~допомогу,суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень, а також судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved