Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у сумі 78000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 20.12.2023 року надав [PERSON] позику у сумі 78000,00 грн, про що складено розписку. Відповідач зобов`язався повернути борг до 08.01.2024 року, однак останній взяті на себе зобов`язання з повернення позики не виконав. Зазначене стало підставою для звернення до суду. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримав у повному обсязі; проти ухвалення заочного рішення не заперечує; вказав, що станом на 02.05.2024 року борг його довірителю не сплачено (а.с. 30); долучено оригінал розписки від 20.12.2023 року (а.с.31). Відповідач у судове засідання не з`явився; відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем 01.03.2024 року було отримано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 21). Окрім того, відповідач про розгляд справи сповіщався засобами телефонного зв`язку (а.с. 28). У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України,\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) та\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одними з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2\~ст. 1047 ЦК України). 20.12.2023 року позивач надав [PERSON] суму позики у розмірі 78000,00 грн, які останній зобов`язався повернути до 08.01.2024 року на підтвердження чого позичальником була надана розписка, оригінал якої був досліджений у судовому засіданні та зберігається у матеріалах справи (а.с. 31). Відповідно до абз. 1 ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1\~ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач, як позичальник, своєчасно не повернув суму позики, суд вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу про стягнення суми позики в розмірі 78000,00 грн. Також,

Outcome: approved