Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.01.2024\~року представник\~ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЕЛІТ ФІНАНС»звернувся до суду з зазначеним позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 32695,26 грн., з яких: 19087,64 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 13607,62 грн. - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позову зазначив, що 18.02.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було, укладено договір №501236958, за яким відповідач отримала кредит в сумі 20810,00 грн на строк 48 місяців з відсотковою ставкою 21,99% річних. 20.12.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 4. Оскільки відповідач не погашає заборгованість у добровільному порядку, відбулося звернення до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Матеріали справи місять заяву представника позивача про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона повідомлялась вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Судом встановлено, що 18.02.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №501236958 а яким відповідач отримала кредит в сумі 20810,00 грн на строк 48 місяців. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №501236958 від 18.02.2020 року. Доказів про добровільне виконання даних зобовязань відповідачем суду не надано. Надаючи правове обгрунтування даним правовідносинам суд виходить з наступного. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України). У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першоюстатті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. \~ \~ \~ \~Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~факт існування\~кредитних відносин\~між ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЕЛІТ ФІНАНС»та\~ [PERSON] підтверджується договором №501236958 від 18.02.2020 та Договором факторингу №4 від 20.12.2021. \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданим позивачем доказами підтверджується обгрунтованість заявлених вимог. Позичальник свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши кредит, а відповідач, в свою чергу, не повернула своєчасно кредитні кошти, не сплатила відсотки за їх використання. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, як фактора, є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн. До позовної\~заяви додано\~копію договору\~№02/10-23\~про надання\~правничої допомоги\~від 02.10.2023\~між ТОВ"Фінансова\~компанія "Еліт\~фінанс" та ТОВ "Перший інвестиційний клуб" , копію додаткового договору №1 від 04.12.2023 та Акту №1 від 04.12.2023 приймання-передачі виконаних робіт на суму 6500 грн. (а.с. 40-43) Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору. За\~подання позовної\~заяви позивачем\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 3028 грн 00 коп. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 5028 грн.

Outcome: approved