Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Смілянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0712 га, яка розташована за цією ж адресою з кадастровим номером 7110500000:01:002:0154. За життя [PERSON] \~ склав заповіт, яким усе своє майно\~ заповів [PERSON] . У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 30 грудня 2023 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки частка померлого [PERSON] у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7110500000:01:002:0154 не виділена, таким чином склад спадкового майна не визначений. В зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити, що розмір частки [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS] , площею 0,0712 га з кадастровим номером 7110500000:01:002:0154 становить 1/2 частину та визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2024 року відкрито провадження по справі. Справу постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи\~ не з`явились. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності\~ у судовому засіданні та задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі та прийняти законне та обґрунтоване рішення. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] в м. Сміла Черкаської області, [INFO] помер\~ [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 987680 [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,0712 га по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 жовтня 2023 року, земельна ділянка, загальною площею 0,0712 га, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , без визначення часток співвласників, кадастровий номер 7110500000:01:002:0154, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори\~ 17 квітня 2006 року,\~ [PERSON] \~ все своє майно заповів\~ [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №511 від 23 січня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , з 22 серпня 1977 року. На момент\~ смерті, [INFO] з померлим був зареєстрований\~ [PERSON] , [INFO] .\~ Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. від 30 грудня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі\~ свідоцтва про право на спадщину оскільки частка померлого [PERSON] у праві власності\~ на земельну ділянку\~ не виділена, таким чином не визначений склад\~ спадкового майна. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 статті 368ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, ч. 2 ст. 369 ЦК України). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу №47/01-16 від 28 березня 2024 року після смерті [INFO] [PERSON] прийняв його син [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття\~ спадщини. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, єдиним способом реалізації позивачами своїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Щодо вимог позивача про визначення розміру частки [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне. Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст. 25 ЦК України). Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. У зв`язку із смертю [PERSON] його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку земельної ділянки за померлою особою. На підставі наведеного,

Outcome: approved