Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач, від імені його діє представник - адвокат Мельник О.С., звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що Позивач та Відповідач перебувають у шлюбі з 02.10.2010 року. Позивач зазначає, що протягом тривалого часу життя з Відповідачем погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Позивач та Відповідач спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. За словами Позивача, вони з Відповідачем мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, а тому наразі подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач зазначає, що будь-які спроби примиритися у свій час не дали бажаних результатів. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , яка народилась [INFO] ; [PERSON] , яка народилась [INFO] . Претензій щодо визначення місця проживання дітей та участі у їх вихованні Позивач та Відповідач один до одного не мають. Позивач стверджує, що перебування в даному шлюбі суперечить власним моральним принципам та інтересам, а тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, як наслідок, виникла необхідність звернутися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Примирення між Позивачем та Відповідачем неможливе, оскільки рішення розірвати шлюб є виваженим та свідомим, подальше спільне життя і збереження сім`ї з Відповідачем стали неможливими. Позивач просить не надавати часу для примирення. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, про що 02.10.2010 року складено відповідний актовий запис № 49. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно роздруківки трекінгу з сайту Укрпошти копію ухвали від 26.03.2024 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 10.04.2024 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , яка народилась [INFO] ; [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично припинив існування, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved