Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якій вказувала, що з 15 травня 2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на опікуванні останньої. [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми, доходів не отримує. В той же час [PERSON] є працездатною особою, працює неофіційно, отримує стабільний високий прибуток, проте матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка цієї допомоги потребує, а тому позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на своє утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. 19 лютого 2024 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06 березня 2024 року представник відповідача [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. При цьому просив врахувати, що відповідач має поганий стан здоров`я, в тому числі хронічні захворювання, потребує періодичного лікування, не працює, не має доходу та джерела прибутку, має на утриманні непрацездатну матір з інвалідністю 3-ої групи та трьох неповнолітніх дітей. 28 березня 2024 року від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій остання наполягала на задоволенні позову, вказуючи на те, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] не має можливості утримувати дружину. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] не з`явилися, проте в матеріалах справи міститься заяви позивачки про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В подальшому представник надав суду заяву про продовження розгляду справи без його участі. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо для вирішення спору інформації та доказів. Заслухавши пояснення\~представника відповідача\~ [PERSON] ,\~дослідивши матеріали\~справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що з 15 травня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на опікуванні останньої (а.с. 3, 4, 19). Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України). Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказані положення Закону передбачають право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини. Встановленню в межах цієї справи підлягають обставини щодо можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є працездатною особою, протягом 2023 року будь-яких офіційних доходів не отримував, сплачує за рішеннями суду аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу); доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (а.с. 26, 27-28, 37, 42-43). Інші доводи відповідача не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами. Зокрема, матеріали справи не містять необхідних доказів, що: - [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, страждає на хронічні захворювання та потребує періодичного лікування (надані копії виписок з медичної картки (а.с. 24, 25) вказаних обставин в цілому не підтверджують); -відповідач здійснює матеріальне утримання непрацездатної матері (матеріали справи містять лише докази, що мати відповідача [PERSON] є особою з інвалідністю 3-ої групи (а.с. 21, 23)). Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, однак, з урахуванням вищевстановлених обставин, у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню 807,51 грн судового збору.

Outcome: partial