Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

04.03.2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ФК управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович; Новобузький відділ державної виконавчої Служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса за реєстраційним номером № 12172 від 14.11.2019 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що у лютому місяці 2024 року їй стало відомо про те, що 14.02.2022 року державний виконавець Буліч У.Б. Новобузького ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), на підставі виконавчого напису від 14.11.2019 року № 12172 відкрла виконавче провадження № 68620927 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» невиплачені в строк грошові кошти в розмірі 10423,91 грн. Виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору № 535/5395 CLBPS від 01.03.2013 року укладеного між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк»". Вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм законодавства, виконавчий напис не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вона не отримувала від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та приватного нотаріуса Гуревічова О.М. документів та повідомлень. Про наявність вищевикладених обставин щодо відкритого виконавчого провадження на підставі оскаржуваного виконавчого напису позивачці стало відомо після отримання у лютому місяці 2024 року, поштовим відправленням, постанови про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий напис від 14.11.2019 року за № 12172 вчинено з грубим порушенням порядку його вчинення, оскільки зазначена у ньому сума не є безспірною, відповідач не надав нотаріусу документи, визначені у п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Дійсно 01.03.2013 року між позивачкою та ПАТ «Платинум Банк» дійсно укладався кредитний договір, однак зобов`язання по ньому [PERSON] виконала в повному обсязі у встановлений договором строк. Згідно автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.03.2024 року матеріали позову розподілені судді Уманській О.В. Ухвалою судді від 11.03.2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 01.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Кожемяченко Ю.М. надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді. Ухвалою суду від 24.04.2024 року в задоволенні клопотання про врегулювання спору за участі судді - було відмовлено. Крім того 01.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Кожемяченко Ю.М. надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку\~ст.206 ЦПК України, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса № 12172 від 14.11.2019 року,\~таким, що не підлягає виконанню та просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 606 грн (інші 50 відсотків судового збору просить компенсувати позивачу з державного бюджету в порядку ч.1\~ст.142 ЦПК України). Позивач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача, ТОВ «Фінансова компанія управління активами», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, згідно відмітки на поштовому конверті, яке направлялося останньому за місцем роботи, поштове відправлення повернуто без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в судове засідання сторони не з`явилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12172, про стягнення з позивача Чечіль (Мунтяну на час вчиненн виконавчого напису) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» за Кредитним договором № 535/5395 CLBPS від 01.03.2013 року укладеним між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк»", заборгованості в сумі 10423,91 грн, з яких витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису в сумі 150,00 грн (а.с.13). Суд також звертає увагу на те, що ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.03.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. засвідчену копію виконавчого напису та документи і матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 12172 від 14.11.2019 року.\~Зазначена ухвала разом із копією позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження була направлена судом на офіційну адресу реєстрації місця знаходження нотаріуса. Станом на дату ухвалення рішення ухвала суду від 24.04.2024 року не виконана. Позивачем в позовній заяві заперечується наявність заборгованості за кредитним договором перед відповідачем та отримання від останнього будь-яких повідомлень та вимог. Доказів укладення кредитного договору, направлення позивачу вищезазначеного повідомлення та вимоги і отримання цих листів останнім, відповідачем суду не надано. Постановою старшого державного виконавця Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буліч У.Б. від 14.02.2024 року на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження № 68620927 (а.с.12). За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України "Про нотаріат"\~та іншими актами законодавства України. Одним з таких актів є «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(надалі - Порядок). Згідно\~ст.87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст.88 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно пп.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку - для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно пп.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно пп.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суду не надано відповідачем належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 535/5395 CLBPS від 01.03.2013 року укладеним між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк»", провадилось у безспірному порядку. Більш того, суду не надано жодних доказів укладення сторонами вищевказаного договору. Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що [PERSON] була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки не усунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Згідно\~ст.50 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. За таких обставин суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 10423,91 грн. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М.. не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам\~Закону України «Про нотаріат». Суд також приймає до уваги, що 26.11.2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису 14.11.2019 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст.13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України). Як зазначалось вище, судом витребовувалась копія нотаріальної справи про посвідчення виконавчого напису нотаріусу, але такі докази третьою особою, приватним нотаріусом суду надані не були. Крім того, стороною відповідача суду не надано доказів про те, що кредитний договір № 535/5395 CLBPS від 01.03.2013 року укладений між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк»" був нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору, натомість подана заява про визнання позовних вимог. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. Суд враховує визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір»\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Згідно вимог ч.1\~ст.142 ЦПК України\~та ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі визнання позову відповідачем, до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн згідно квитанції №201 від 01.03.2024 року (а.с.21). Отже, з відповідача на користь позивача суд стягує 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору в розмірі 605,6 грн., а інші 50 відсотків сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved