Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

26.02.2023 року позивач АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 23.08.2022 року між АТ «Альфа Банк» (після зміни найменування - АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 500704549, відповідно до якого відповідачу було надано кредит ні кошти, які останній зобов`язався повернути, виплатити проценти та комісію за користування ним, а також сплатити інші платежі, передбачені правочином. Однак, [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед АТ «Сенс Банк» в загальному розмірі 118875,78 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 118875,78 грн. кредитної заборгованості, а також судові витрати по справі. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, у якій він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 38). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.08.2022 року між АТ «Альфа Банк» (після зміни найменування - АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 500704549, відповідно до якого відповідачу було надано кредит ні кошти, які останній зобов`язався повернути, виплатити проценти та комісію за користування ним, а також сплатити інші платежі, передбачені правочином (а.с. 4-10, 18-21). Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Як встановлено судом, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 500704549 від 23.08.2022 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед АТ «Сенс Банк» в загальному розмірі 118875,78 грн. (а.с. 11-14)). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. 06.11.2023 року АТ «Сенс Банк» направив відповідачу досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, однак така [PERSON] на даний час не виконана (а.с. 15-17). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є обґрунтованими, а тому із відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 500704549 від 23.08.2022 року в сумі 118875,78 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved