Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Представник позивача в системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в якому просить солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 893\~964,69 грн., та судові витрати, а саме 40\~000 грн. на правничу допомогу та 8\~939,65 грн. судовий збір. Позов обґрунтовано тим, що 22.11.2021 року, між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладеного Договір позики грошей (надалі - Договір позики) на загальну грошову суму у розмірі 671 596,40 (шістсот сімдесят одна тисяча п?ятсот дев?яносто шість грн., 40 коп.), що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (26,42 грн. за 1 дол. США), становить 25 420, 00 (двадцять п`ять тисяч чотириста двадцять) доларів США 00 центів. Відповідно до п.3 вказаного Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 22.03.2022 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 3.1. Сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики (частини позики) відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення позики (частини позики). Таким чином, Позивач виконав умови Договору позики, а саме Позивач передав Відповідачу 1 грошові кошти в загальному розмірі 671 596,40 (шістсот сімдесят одна тисяча п?ятсот дев?яносто шість) гривень 40 копійок. Факт отримання Відповідачем 1 від Позивача грошових коштів у розмірі 671 596,40 грн., окрім п.2 Договору позики грошей підтверджується розпискою [PERSON] від 22.11.2021 року. В порушення умов складеного Договору Відповідач 1 від взятих на себе зобов?язань ухиляється. Станом на день складання позовної заяви Відповідачем 1 було не зроблено виплат задля погашення наявної заборгованості за Договором позики. Крім того, [PERSON] (Відповідач 3) надала згоду на укладання її чоловіком (Відповідачем 1) дійсного Договору позики грошей від 22.11.2021 року та отримання від Позивача грошової суми в загальному розмірі 671 596,40 грн., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (26,42 грн. за 1 дол. США), становить 25 420, 00 доларів США. Зауважує, що наявна згода [PERSON] на укладання її чоловіком Відповідачем 1 - [PERSON] , свідчить про обізнаність у вчиненні Відповідачем 1, та фактично відповідальність у вигляді звернення стягнення на майно може бути застосовано на сумісне майно подружжя. Позивач має право вимагати повернення боргу у судовому порядку звернувшись до суду з позовом до подружжя. З цих підстав вважаю за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, 21.11.2021 року, між [PERSON] «Позикодавець» та [PERSON] (далі - «Поручитель»), був укладений Договір поруки про нижченаведене: Згідно п. 1.1. Договору поруки Поручитель (Відповідач 2) поручається перед Позикодавцем (Позивачем) за виконання Позичальником (Відповідачем 1) зобов?язань за Договором позики від 22.11.2021 року із всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі, в тому числі по поверненню наданої Позичальнику (Відповідачу 1) усієї суми позики у розмірі 671 596,40 грн., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (26,42 грн. за 1 дол. США), становить 25 420, 00 доларів США 00 центів, терміном сплати по 22 березня 2022 року включно та по сплаті всіх можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених Договором позики. Крім того, сума простроченої сплати за Договором позики станом на 22.03.2022 року складає 821 205,00 грн, кількість днів прострочення складає 353 дні, згідно ст. 625 ЦК України 3% річних складає 23 826,19 грн, штраф у розмірі 5%, який передбачений п. 8 Договору позики грошей складає 48 933,50 грн, таким чином всього заборгованість за Договором позики грошей становить 893 964,69 гривень. Ухвалою суду від 14.04.2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 63). Ухвалою суду від 24.10.2023 року було витребувано інформацію щодо перетинання відповідачем [PERSON] держаного кордону України (а.с. 83). Ухвалюю суду від 24.10.2023 року закрите підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд справи (а.с. 82). Згідно відповіді з ДПС України, [PERSON] в період з 01.03.2023 року по 15.12.2023 року не перетинав кордон (а.с. 96). Позивач та його представник у судове засіданні не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності (а.с.77, 100-102). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що отримав грошові кошти у борг під заставу у вигляді автомобіля, який купив та оформив на своє ім?я, компанія також, вимагала, щоб був залучений поручитель [PERSON] . Також, до нотаріуса разом з ними прибула його дружина, яка написала заяву про те, що згодна із укладенням ним договорів. Повідомив, що [PERSON] поїхав з країни, а відповідачка [PERSON] є його дружина та проживає в с. Маяки Одеського району Одеської області. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлась про дату, місце та час судових засідань, сповіщена належним чином, що підтверджено підписом адреса в поштовому повідомленні, яке повернулось на адресу суду. Інші конверти повертались до суду без вручення адресату. Також, судом було опубліковано оголошення про виклик до суду на Судовій владі (а.с. 69, 93, 106). Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився про дату, місце та час судових засідань сповіщений, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, проте конверти повертались до суду без вручення адресату. Також, судом було опубліковано оголошення про виклик до суду на Судовій владі (а.с .69а, 75, 86, 94, 107). В установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судове засідання, призначене на 02.05.2024 року, учасники не прибули, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони випливають з договірних відносин і регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було власноруч підписано договір позики грошей, а також за вказаним фактом власноруч написано розписку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п. 1 Договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошову суму у розмірі 671 596,40 грн., що еквівалентно на день підписання за комерційним курсом купівлі доларів США встановленим ПАТ КБ ПриватБанк 26, 42 доларів США, тобто 25 420 доларів США, та позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві в строк та на умовах, передбачених цим договором, позику в визначеному розмірі. Згідно п. 2 Договору - позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписаний Сторонами цього Договору готівкою. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця грошових коштів в сумі, визначеній в п. І цього Договору. Підписаний Позичальником Договір є доказом передачі позики від Позикодавця до Позичальника. Відповідно п. 3 Договору - сторони домовилися, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 22.03.2022 року, включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до нього Договору повинні бути викладеними в письмовій формі додаткові угоди щодо знесення змін та доповнень до цього Договору складають його невід`ємну частину. 3.1. Сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики (частини позики) відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення позики (частини позики). 3.2 Повернення позичальником позичений суми повинна вчинятися 22-го числа кожного місяця за графіком. 3.3 Повернення частини позики у відповідності до статті 545 ЦК України, підтверджується відповідними письмовими розписками позикодавця. Повернення всієї суми позики, підтверджується відповідною заявкою позикодавця про ведення повного розрахунку, справжність підпису якого має бути нотаріально засвідчено. 7. В разі, коли позичальник не поверне позикодавцю позику або її частину встановлений строк або достроково у випадках, передбачених цим договором, позикодавець в праві стягнути заборгованість за позикою теж штрафні санкції, згідно пункту 8 цього договору, в примусовому порядку, шляхом відповідно до діючого законодавства України. 8. Якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики у встановлений строк, позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановлених індексу інфляції за весь час прострочення, 100 відсотків річних від простроченої суми, пеню в розмірі 10 відсотків від суми невиконаного або неналежного виконання зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5 % в сумі позики, зазначені в пункті 1 цього договору, за кожне порушення строків сплати позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання»(статті 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною першою статті 530 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами за статтею 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Відповідач [PERSON] підтвердив в судовому засіданні, що дійсно підписав договір позики, кошти не повернув. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. 21.11.2021 року, між [PERSON] «Позикодавець» та [PERSON] (далі - «Поручитель»), був укладений Договір поруки про нижченаведене: Згідно п. 1.1. Договору поруки Поручитель (Відповідач 2) поручається перед Позикодавцем (Позивачем) за виконання Позичальником (Відповідачем 1) зобов?язань за Договором позики від 22.11.2021 року із всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі, в тому числі по поверненню наданої Позичальнику (Відповідачу 1) усієї суми позики у розмірі 671 596,40 грн., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (26,42 грн. за 1 дол. США), становить 25 420, 00 доларів США 00 центів, терміном сплати по 22 березня 2022 року включно та по сплаті всіх можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених Договором позики. Сума простроченої сплати за Договором позики станом на 22.03.2022 року складає 821 205,00 грн, кількість днів прострочення складає 353 дні, згідно ст. 625 ЦК України 3% річних складає 23 826,19 грн, штраф у розмірі 5%, який передбачений п. 8 Договору позики грошей складає 48 933,50 грн, таким чином всього заборгованість за Договором позики грошей становить 893 964,69 гривень, що необхідно стягнути солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] . Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що [PERSON] була достовірно відомо про отримання позики її чоловіком [PERSON] , проте умовами договору не визначено, що позиченні кошти отримуються на спільний побут, чи взагалі в інтересах сім`ї, тому суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості в солідарному порядку з дружини позичальника. Представник позивача також просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 40\~000 грн. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. ). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. На підтвердження розрахунку вартості правничої допомоги, адвокатом надано суду копію Договору про надання правової допомоги від 01.10.2021 року. За змістом п. 3.1 Договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 40000,00 (сорок тисяч грн., 00 коп.) гривень за кожну окрему справу щодо стягнення боргу за будь-яким Договором укладеним Клієнтом Контрагентом/Боржником/Відповідачем/Третьою особою/Поручителем, тощо. 3.2. 100 % розміру гонорару та Адвоката, зазначеного в п. 3.1 Договору, сплачується Клієнтом з моменту набрання чинності Договором, а саме в день підписання Адвокатом та Клієнтом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. 3.3. Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій формі чи в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу. Зважаючи на вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що стороною позивача не надано суду підтвердження понесених витрат, а саме акту розрахунку, будь-якого доказу на підтвердження передачі в готівковій формі чи в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу, суд відмовляє у стягнення витрат на правничу допомогу. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial