Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Позивач зазначила, що в період шлюбу з відповідачем вони в рівних частках, по частині кожен, придбали квартири [ADDRESS] . З кінця 2019р. шлюбні відносини між сторонами припинені, але відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні квартирами, через що вона просить усунути їй ці перешкоди, вселити її в квартири [ADDRESS] , зобов?язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] , зобов`язати його у строк 3 дні з моменту набрання судовим рішенням законної сили надати ключі та вільний доступ до квартир, вирішити питання судових витрат. В судовому засіданні позивачка пояснила, що зазначені квартири це одна трикімнатна квартира в новобудові, повністю відремонтована та придатна для проживання. Навесні 2020р. сторони припинили проживати однією родиною, позивачка забрала дітей, сумку з сезонними носильними речами й пішла жити до батьків. Відповідач також не мав жити в спірній квартирі, вони домовились, що до вирішення питання її поділу це буде «буферна зона». Але влітку 2020р. він зазначив, що буде жити в їх квартирі, бо це і його житло, іншого він не має, а витрачати гроші на оренду не буде. У вересні 2020р. позивачка вперше не змогла потрапити у квартиру, тому змінила замки, але нові ключі передала відповідачу через адвокатів. Речі позивача та дитячі (носильні, сумки, підручники) залишалися в спірній квартирі, а відповідач почав їй перешкоджати в користуванні її власністю та розпорядженні речами, змінив замки, а також паролі та коди від сигналізації. Також відповідач створив нову родину, в квартирі без згоди позивачки проживає його дружина. З приводу перешкод у користуванні власністю вона зверталася до поліції, а також намагалася потрапити у квартиру зі свідками, і зробити цього не змогла. Вона не планує постійно жити в цій квартирі, можливо за потреби буде залишаться ночувати, коли родини відповідача нам не буде, вони часто в роз`їздах, але щонайменше хоче мати безперешкодний доступ до власної нерухомості, своїх та дитячих речей, які там залишилися, а відповідач їх в цьому перешкоджає. Відповідач подав відзив, яким позов не визнав, зазначивши, що дійсно спірні квартири придбані в період шлюбу між сторонами, але він не чинить позивачу перешкод в користуванні ними. Це вона змінила замки на вхідних дверях, він їх не замінював надалі. Позивачка взагалі живе по [ADDRESS] , оскільки вона подала позов про визначення місця проживання їх спільних дітей із нею та саме за цією адресою. Представник відповідача в судовому засіданні заперечення проти позову підтримав, зазначивши, що у відповідача немає іншого житла, окрім спірного. Дійсно відповідач живе в цих квартирах з своєю дружиною, адже він також власник половини житла, але позивачці в розпорядженні квартирою не перешкоджає. Ті 5-7 невдалих спроб, які вона робила, щоб потрапити туди, не мають свого підтвердження. Ключі від квартири позивачка у відповідача не просила, якщо б попросила то отримала, бо ніякого спору між сторонами немає. Але відповідач переймається, що позивачка захоче знову когось вселити у спірне житло, і тоді життя відповідача та його родини стане нестерпним. Надалі в судові засідання представник відповідача не з`являвся, подавав клопотання про відкладення розгляду справи (22.02.2024р. 14.03.2024р. - через відрядження до м. Києва, 10.04.2024р., 06.05.2024р. через зайнятість в іншому процесі). Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд не вбачає підстав вп`яте відкладати судове засідання, позаяк заяви по суті справи подані, правом вступного слова учасники процесу скористались. Суд задовольняв клопотання представника відповідача про допит свідків, але явка цих свідків до судового засідання не забезпечена. Суд не може вчиняти активних дій для забезпечення явки свідків, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду, відображеній, зокрема, у п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК (Постанова КЦС ВС від 14.09.2023 № 465/4873/20 (61-6627св23). Суд, вислухавши учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 14.02.2009 по 04.11.2020р.р., мають сина [PERSON] , 2009р.н, дочку [PERSON] , 2013р.н. (а.с.11,15-16) Під час перебування в шлюбі ними за договором купівлі-продажу від 07.02.2018р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. за р.№ 175, придбані квартири [ADDRESS] , по частині кожним (а.с.17-20). Шлюб між сторонами розірвано, подружні відносини припинені, сторони проживають за різними адресами, позивач в приватному будинку, відповідач у спірній квартирі. Викладене учасниками справи не спростовується, але позивач зазначає, що відповідач перешкоджає їй у користуванні її власністю, а відповідач це заперечує, вказуючи, що перешкод не чинить. Згідно положень ч.8 ст. 223 ЦПК України, у разі відкладення розгляду справи суд повинен допитати свідків, які з`явилися. Свідок [PERSON] пояснив, що з позивачкою познайомився в 2020р., йому відомо, що відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, бо він був присутній при черговій невдалій спробі попасти до житла, 05.06.2023р. поїхав туди, бо позивач дозволила йому там пожити, між ними був укладений договір. Разом із ним були позивачка, а також адвокати Єлькін та [PERSON] . Відповідач був у квартирі, дверей на їх стукіт не відчинив. Свідок та адвокати викликали поліцію, потім 2-3 години чекали, поки відповідач вийде з квартири. Коли він вийшов, то пояснив, що замки на вхідних дверях змінив і ключі не віддаватиме. Бачили також співмешканку відповідача. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з частинами першою, третьою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Суд приймає до уваги показання свідка [PERSON] , який пояснив, що особисто спілкувався з відповідачем і той пояснив, що змінив замки на вхідних дверях і нові ключі передавати не буде; заяви позивачки до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення відповідачем стосовно неї кримінальних правопорушень (а.с.26-27), а саме викрадення правовстановлюючого документу на спірну квартиру та заміну замків за вхідних дверях цієї квартири, через що позивачка з листопада 2020р. не може потрапити у належне їй нерухоме майно, витягами з ЄРДР (а.с.28-29). Крім того,\~згідно висновку,\~викладеному у\~постановах Верховного\~Суду від\~28.04.2022р.\~у справі\~№ 334/815/21,\~від 13.10.2021р.\~у справі\~№ 759/23652/19,\~саме по\~собі звернення позивача до\~суду з\~відповідним позовом\~про усунення\~перешкод у\~користуванні власністю\~й заперечення відповідачів щодо його задоволення свідчить про наявність таких перешкод. Відтак слід усунути позивачці перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в спірні квартири, задовольнити й похідну вимогу про зобов`язання відповідача надати їй екземпляр ключів від вхідних дверей квартир, оскільки, згідно показів свідка [PERSON] в судовому засіданні, відповідач не має намірів передавати ці ключі, він створив нову родину. Стосовно зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкод в користуванні квартирами слід зазначити, що наявні позивачу перешкоди в користуванні усуваються цим рішенням про вселення та передачу ключів від вхідних дверей квартир, тому вказана вимога спрямована на майбутнє, що суперечить приписам ст. ст. 2,4 ЦПК України, а питання про права та обов`язки сторін наперед суд не вирішує. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial