Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

До суду звернувся позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 6 595, 06 грн., 3-х % річних в розмірі 665, 74 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2 708, 58 грн. Вимоги позову мотивовано тим, що 26.04.2014 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Жодних відмов від отримання послуг від неї не надходило. 01.04.2016 між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за зазначеною вище адресою. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань із своєчасної оплати спожитих послуг за період з 01.08.2014 по 31.08.2020 з водопостачання та водовідведення утворилася вказана заборгованість. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 20.10.2020 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року позов задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3-х відсотків річних та інфляційних втрат в розмірі 9 969, 38 грн. та судовий збір в розмірі 2 102 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 17.01.2024 заочне рішення від 04.03.2021 скасовано та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог позову в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві, а також вказала, що вона дійсно з 02.01.1990 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 2014 року після вимушеного переселення разом з чоловіком та дочками, проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначала також, що неодноразово зверталась до позивача щодо звірки та щодо перерахування, однак відповіді на листи не отримувала. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. У відповідності до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 01.04.2016 сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] , де в додатку до договору в пункті 1.4 засобів обліку води зафісовано дані останньої повірки на 06.02.2016 за лічильником № 102314455 на ХВ 00001м. куб. (ванна) та ГВ за лічильником № 102329719 1.0 м.куб.(ванна). Відповідач, з поміж-іншого також посилається на те, що фактично з 2014 року не проживала за вказаною адресою, а отже не користувалась наданими послугами з постачання холодної води та водовідведення. 12.07.2017 та 14.11.2017 відповідачем подавалися заяви до ПрАТ «АТ «Київводоканал», які зареєстровані Розрахунковим Департаментом Відділу документального забезпечення та контролю за виконанням, де відповідач просила надати рух на її особовому рахунку, з урахуванням обґрунтованих тарифів та нарахованих субсидій, однак відповіді надано не було. 17.11.2017 за Актом № 231349 працівником ПрАТ «АТ «Київводоканал» було знято та зафіксовано показання лічильників, де ХВ 37 м. куб. та ГВ 17 м. куб. порушення пломб не зафіксовано. 06.03.2018, 02.11.2018 та 10.12.2018 відповідачем було подано заяви на коригування розрахунків, з урахуванням Актів звірки споживання фактичного об`єму води, а також не врахованих сум субсидій і заяву на перерахунок сум встановленого боргу. 18.12.2018 було проведено зняття показань лічильників за актом №453088 від 18.12.2018, де зафіксовано споживання ХВ 74 м.куб. в ГВ 31 м.куб. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості з водопостачання та водовідведення за період серпня 2014 по серпень 2020, де вказані розрахунки і об`єми споживання води і водовідведення, без єдиного врахування Актів зняття показників лічильників. З урахуванням вищезазначеного, судом неодноразово оголошувалася перерва з метою надання позивачем чіткого розрахунку (перерахунку), однак позивачем проігноровано вимоги суду з зазначенням про те, що суду надано обгрунтовані розрахунки. Доводи позивача щодо розміру нарахованих сум заборгованості не підтверджені жодними належними доказами, тому правових підстав приймати бездоказово позицію позивача не вбачається за можливе. Суд вважає, що позивачем ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» не доведені суми заборгованості за увесь період, що зазначений в довідках про розмір заборгованості. За весь час розгляду справи позивачем не був наданий уточнений розрахунок заборгованості. При цьому обов`язок доказування покладений на учасників справи. З урахуванням наведеного, суд також не вбачає підстав для застосування санкцій цивільно-правового характеру, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за фактично спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, тому відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. З урахуванням наданих відповідачем доказів (актами, квитанціями, повідомленнями про призначення субсидії), сума нарахованого позивачем боргу, інфляційних втрат не відповідає дійсності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed