Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Управлінська компанія «Добробут»» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: зобов`язати відповідача провести перерахунок коштів по особовому рахунку № [NUMBER] , зайво сплачених, в зв`язку із незаконним застосуванням тарифів за відповідний період з січня 2011 року по час дії тарифів по вказаних рішеннях виконкому, з урахуванням облікової ставки Національного банку України та стягнути на його користь ці кошти, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн. Ухвалою суду від 09.01.2023 року призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 27.01.2023 року до справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, Кам`янець-Подільську міську раду. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року замінено Кам`янець-Подільську міську раду на Виконавчий комітет Кам`янець-Подільська міської ради. Ухвалою суду від 28.03.2024 року закрито підготовче засідання і призначено її до розгляду. Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно сплачені ним кошти із незаконним використанням тарифів з січня 2011 року по січень 2023 року в сумі 25 682, 88 грн., процентів 6 420,47 грн. та моральної шкоди в сумі 10\~000,00 грн. Позивач, обгрунтовуючи позов, вказує, що на підставі Договору купівлі-продажу від 10.06.1998 року йому на праві власності належить квартира за [ADDRESS] . Між ним та ЖЕК № 2 05 травня 2005 року (правонаступниками якого є КП «Добробут», а на даний час КП «Управлінська компанія «Добробут»» , відповідач по справі) було укладено договір на надання послуг, за яким відповідно до п.2.1 цього Договору відповідач зобов`язувався забезпечити йому надання комплексу житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.п.2.2 цього Договору він зобов`язувався прийняти надані йому послуги і щомісячно сплачувати за їх отримання кошти у розмірі 0,03438 грн. за кожний квадратний метр. До цього часу умови цього договору не змінились. Відповідно до рішень виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 23.12.2010 року за № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових», від 29.11.2012 року за № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів», від 16.05.2013 року за № 629 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.11.2012 року № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів» та внесення змін до рішення виконавчого комітету від 23.12.2010 року № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», від 09.02.2017 року № 150 «Про встановлення скорегованого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до класів будинків» було встановлено (збільшено) тарифи за комунальні послуги і поза тим, що не внесено змін до договору про надання йому житлово-комунальних послуг від 05.05.2005 року, відповідач став нараховувати йому кошти за надані йому послуги відповідно до вищевказаних рішень виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради за період з 2011 року по даний час.. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.07.2021 року у справі № 676/1055/17 його позов про визнання нечинними рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради було задоволено частково. Визнано нечинними рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 23.12.2010 року за № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових», від 29.11.2012 року за № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів», від 16.05.2013 року за № 629 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.11.2012 року № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів» та внесення змін до рішення виконавчого комітету від 23.12.2010 року № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», від 09.02.2017 року № 150 «Про встановлення скорегованого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до класів будинків». Починаючи з травня 2021 року він неодноразово звертався до відповідача з приводу приведення його особового рахунку у відповідність до діючого законодавства, а пізніше, у зв`язку зі скасованими рішеннями виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради просив провести перерахунок сплачених ним коштів за комунальні послуги . Проте такі перерахунки не були проведені, а він отримував лише формальні відписки на свої звернення. Виходячи із вищевказаного сплачені ним кошти за незаконними рішеннями виконавчого комітету підприємство використовувало їх, як безоплатні кредитні ресурси, а це свідчить, що підприємство, крім того, що незаконно отримало кошти, які зобов`язані йому повернути, також зобов`язане повернути проценти за користування отриманими від нього грошовими коштами по обліковій ставці Національного банку України (з 03.08.22 року така ставка встановлена 25% річних), тому відповідач зобов`язаний, за його підрахунками повернути йому грошові кошти в сумі 31\~102,00 грн., з яких 6\~240, 47 грн. проценти. Також своїми діями відповідач завдав йому і моральну шкоду, оскільки він є інвалідом ІІ групи , постійно переплачував кошти за комунальні платежі, був змушений неодноразово звертатись до віповідача з приводу проведення перерахунку та повернення надмірно сплачених коштів, на що отримував постійні відмови та відписки, що призводило до моральних страждань, розмір моральної шкоди він оцінює в 10\~000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із письмовим поясненням, в якому вказує, що позов визнає частково лише в сумі 2\~196,01 грн., оскільки це різниця в тарифах, перерахована бухгалтером по тарифам 2008 року, згідно рішення від 08.05.2008 року за № 861, тариф базовий для будинків 2 класу 0,6598 за 1м.кв. з ПДВ; коефіцієнт 1,15; тариф з врахуванням коеф.- 0,7577 за 1 м.кв. з ПДВ; та рішення від 21.08.2008 року за № 1593, тариф 0,7577 за 1 кв.м.; ТПВ 0,123 грн. за 1 м.кв.; обслуговув. ліфтів 0,24; Є 1,12 грн. за 1 м.кв., з січня 2011 року по січень 2023 року, тобто відповідач повернувся до тарифу по рішенню від 08.05.2008 року за № 861 1,12 грн. за 1 кв.м. і який діяв до 06.01.2017 року, де тариф піднявся до 2,53 грн. за 1 кв.м. Заперечує проти стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки вини їх підприємства у визначенні тарифів немає, вказані рішення приймає виконавчий комітет міської ради. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнає частково, лише у поверненні позивачу сплачених тим коштів у сумі 2\~196,01 грн., а у стягненні моральної шкоди та процентів відмовити. Представник третьої особи О.І.Лізвінська в судове засідання не з`явилась та звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, при розгляді справи покладється на думуку суду. Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. На підставі Договору купівлі-продажу від 10.06.1998 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за [ADDRESS] . Між позивачем та ЖЕК № 2 05 травня 2005 року (правонаступниками якого є КП «Добробут», а на даний час КП «Управлінська компанія «Добробут»») було укладено Договір про надання послуг, за яким відповідач зобов`язувався забезпечити позивачу надання комплексу житлово-комунальних послуг, а той зобов`язувався прийняти надані йому послуги і щомісячно сплачувати за їх отримання кошти, відповідно до встановлених тарифів, щомісячно за кожний квадратний метр. Відповідно до рішень виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 23.12.2010 року за № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових», від 29.11.2012 року за № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів», від 16.05.2013 року за № 629 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.11.2012 року № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів» та внесення змін до рішення виконавчого комітету від 23.12.2010 року № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», від 09.02.2017 року № 150 «Про встановлення скорегованого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до класів будинків» було встановлено (збільшено) тарифи за комунальні послуги і відповідач став нараховувати позивачу кошти за надані йому послуги відповідно до тарифів затверджених вищевказаними рішеннями виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, починаючи з січня 2011 року. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.07.2021 року у справі за № 676/1055/17 позов [PERSON] про визнання нечинними рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради було задоволено частково. Визнано нечинними рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 23.12.2010 року за № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових», від 29.11.2012 року за № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів», від 16.05.2013 року за № 629 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.11.2012 року № 2179 «Про встановлення скорегованого тарифу на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів» та внесення змін до рішення виконавчого комітету від 23.12.2010 року № 1928 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», від 09.02.2017 року № 150 «Про встановлення скорегованого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до класів будинків». Відповідно визнаний нечинним в судовому порядку акт втрачає свою силу і відповідно втрачають силу породжені ним юридичні наслідки. Особа, чиї права та інтереси таким протиправним актом були порушені, має право звернутись до уповноважених органів для відновлення своїх порушених прав. Така позиція викладена в Постанові від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц (провадження №14-285цс 18), в якій Велика Палата Верховного Суду України зазначила, що нарахування споживачу послуг, які здійснювались відповідно до тарифів, визначеним рішенням, яке у подальшому скасовано судом, дає право особі на здійснення перерахунку нарахованих йому платежів, оскільки оскаржувані рішення є протиправними з моменту їх прийняття, а відтак є нечинними. Встановлено, що перерахунку по тарифам підлягає період, на протязі якого діяли рішення, якими встановлено ці тарифи і які надалі були визнані нечинними, а саме: з січня 2011 року і по січень 2017 року, повернувшись до тарифу по рішенню від 08.05.2008 року за № 861 1,12 грн. за 1 кв.м. і який діяв до 06.01.2017 року, коли тариф піднявся до 2,53 грн. за 1 кв.м., а надалі, сплата позивачем по тарифам в межах заявленого позову, а саме до січня 2023 року, діяли інші тарифи визначені іншими рішеннями виконоавчого комітету, після січня 2017 року, таким чином сума переплачена [PERSON] по завищеним тарифам складає 2\~196,01 грн. у період з січня 2011 року по січень 2023 року, що підтверджується розрахунком відповідача, наданого суду і завіреному представником позивача [PERSON] . Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому йе майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ст.536 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. На день подачі позову до суду облікова ставка Національного Банку України становила 25%, тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу проценти за безпідставне користування його коштами в сумі 549,00 грн. Таким чином, аналізуючи усі докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , в частині позову, щодо стягнення переплачених коштів, а саме: з відповідача необхідно стягнути на користь позивача зайво переплачені ним кошти у сумі 2\~196,01 грн. ., проценти в сумі 549,00 грн. за період з січня 2011 року по січень 2023 року. Відповідно до\~статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~ \~ \~ \~ \~ Тому,\~враховуючи \~характер та\~обсяг страждань,\~перенесених позивачем,\~який \~неодноразово,\~після скасування\~ рішень\~виконавчого комітету\~ міської\~ради,\~ будучи\~ інвалідом\~ІІ групи\~загального захворювання,\~ звертався\~до відповідача\~ про\~ перерахунок\~йому \~нарахованих і\~внесених ним\~платежів,\~згідно \~діючих тарифів\~станом на\~2008\~рік за\~минулий період\~ і\~станом на\~січень 2023\~року,\~ але\~відповідач \~ухилявся \~від перерахунку,\~тому,\~виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача моральної шкоди і визначає її розмір у сумі 1\~000,00 грн. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України розподіляються пропорційно задоволених вимог, позов задоволено на 8,55% , тому з відповідача необхідно стягнути (1211,20 91,45%) 103.60 грн. на користь держави, іншу частину судового збору (1211,20 103,60) 1107,60 грн. компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач інвалід ІІ групи і звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 23, 1212, 1213,536 ЦК України,

Outcome: partial