Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноградської міської ради Харківської області про визначення йому додаткового строку у 60 днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] , 1920 року народження. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що він народився [INFO] , його батьком був [PERSON] , який помер [INFO] , матір`ю якого була [PERSON] . 17 червня 2003 року між [PERSON] та ним було укладено нотаріально посвідчений Договір довічного утримання, у відповідності до якого [PERSON] передає йому у власність належний їй на праві приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] . Його право власності на жилий будинок на підставі Договору довічного утримання від 17.06.2003 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності в цілому під реєстраційним номером №1118163 в реєстрі права власності на нерухоме майно. [PERSON] померла [INFO] , і на день своєї смерті була зареєстрована одна в належному йому жилому будинку за адресою: [ADDRESS] . До складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] входять земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Постановою №120/02.31 від 07 березня 2024 року державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Ліною Олексіївною, йому було відмовлено в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , син якої [PERSON] , помер [INFO] , оскільки після смерті спадкову справу не заведено, спадкоємець [PERSON] проживав окремо, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся у шість місяців, які встановлені чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що суд візьме до уваги об`єктивність та поважність пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки чинним законодавством до 2004 року була можливість відчуження жилого будинку без земельної ділянки, на якій він збудований, а наявність державних актів на право приватної власності на землю, що належать померлій [INFO] [PERSON] , були виявлені ним як спадкоємцем у березні 2024 року, після чого він розпочав процедуру оформлення спадщини. Від позивача [PERSON] 29.04.2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі на задоволенні позову наполягає. Від відповідача Красноградської міської ради Харківської області 16.04.2024 року до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу без представника відповідача та не заперечують проти задоволення позовної заяви. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Приписами ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком був [PERSON] , який помер [INFO] , матір`ю якого була [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] ). 17 червня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений Договір довічного утримання, у відповідності до якого [PERSON] передає у власність [PERSON] належний їй на праві приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] (тридцять сім), самановий, обкладений цеглою, з однієї кухні, трьох жилих кімнат, загальною площею 56,8 кв. м., жилою площею 28,6 кв. м., на приватизованій земельній ділянці площею 0,1000 гектарів. При цьому будинку є такі будівлі: Б-сарай, В-гараж, Г-убиральня, Н-огорожа, К-колонка (підтверджується Договором довічного утримання від 17.06.2003 року). Право власності [PERSON] на жилий будинок на підставі Договору довічного утримання від 17.06.2003 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності в цілому під реєстраційним номером №1118163 в реєстрі права власності на нерухоме майно (підтверджується Витягом №865635 від 26.06.2003 року). [PERSON] померла [INFO] , і на день своєї смерті була зареєстрована одна в належному [PERSON] жилому будинку а адресою: [ADDRESS] (підтверджується довідкою Красноградської міської ради від 20.03.2024 року №616). До складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] входять земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (підтверджується Державними актами серії Р3 №767740, серії Р3 №767741). Постановою №120/02.31 від 07 березня 2024 року державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Ліною Олексіївною, було відмовлено [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , син якої [PERSON] , помер [INFO] , оскільки після смерті спадкову справу не заведено, спадкоємець [PERSON] проживав окремо, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся у шість місяців, які встановлені чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини. Приписами ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини після смерті [PERSON] , оскільки чинним законодавством до 2004 року була можливість відчуження жилого будинку без земельної ділянки, на якій він збудований, а наявність державних актів на право приватної власності на землю, що належать померлій [INFO] [PERSON] , були виявлені її спадкоємцем у березні 2024 року, після чого він розпочав процедуру оформлення спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, задовольнити даний позов та визначити позивачу додатковий строк у 60 днів з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , 1920 року народження. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріуса та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. В позовній заяві позивач, у разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved