Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

05.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №5955348 про надання споживчого кредиту від 23.09.2022 в розмірі 55 820,00 грн., 23880,00грн. нарахованих відсотків за 60 календарних дні, 2 147,20грн. судового збору та 10 000,00грн. витрат на правову допомогу. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Копія ухвали про відкриття провадження скерована відповідачу супровідним листом від 29.01.2024р. за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 12.02.2024 року з відміткою поштового відділення про повернення за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову відповідача від отримання документів. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк і станом на 29.04.2024р. відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 23.09.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір №5955348 про надання споживчого кредиту на суму 20 000,00грн., строком 360 днів, шляхом зарахування кредитних коштів платіжну картку відповідача № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі - ITC). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Паспорт споживчого кредиту викладені для загального доступну в мережі Інтернет і на сайті https://www.creditplus.ua. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки. ТОВ «Авентус Україна» виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти на банківську картку. Зобов`язання за цим договором відповідач не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості в розмірі 55 820,00грн. та 23 880,00грн. нарахованих відсотків за 60 календарних дні В подальшому ТОВ «Авентус Україна» за Договором факторингу №29-05/2023-Ф від 29.05.2023р. передало ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржника [PERSON] за Договором №5955348 про надання споживчого кредиту від 23.09.2022р., у зв`язку з чим позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте [PERSON] не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «Авентус Україна», ні ТОВ «ФК «Фінстраст Україна». Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 55 820,00 грн. Цю суму позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. У підсумку, позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить суд стягнути з відповідача Гнідь заборгованість в розмірі 55 820,00 грн. за вказаним вище договором та 23 880,00грн. нарахованих відсотків за 60 календарних дні. Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України). Договір №5955348 про надання споживчого кредиту від 23.09.2022 був підписаний електронним цифровим підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. У даному випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору позики та договору кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідач зобов`язань за вказаним договором не виконав, в нього утворилась заборгованість за Договором №5955348 про надання споживчого кредиту від 23.09.2022 в розмірі 55 820,00 грн. та 23 880,00грн. нарахованих відсотків за 60 календарних дні. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором №5955348 про надання споживчого кредиту від 23.09.2022 в розмірі 55 820,00грн. Крім цього, позивач поніс витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, Звіт про надання правової допомоги від 30 листопада 2023 року згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 року, платіжну інструкцію від 30.11.2023 на суму 10 000,00грн. При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку щодо часткового стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000грн. Згідно ст.141ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: partial