Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

У липні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визначити їй додатковий строк у шість місяців, який починає перебіг з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що 30 серпня 2022 року відкрилася спадщина після смерті її матері, [PERSON] , [INFO] на належну їй на підставі нотаріально посвідченого 29.03.2005 року Свідоцтва про право на спадщину за законом реєстр № 185 житлову квартиру, яка знаходиться у [ADDRESS] . Позивачка є єдиною першочерговою спадкоємицею майна. 23 червня 2023 вона звернулася до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Толочко А.Г. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса від 23.06.2023 року № 103/02-31 у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . За цих підстав вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного право. Пропуск шестимісячного строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини обумовлений наступними причинами: Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався до теперішнього часу. З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, у неї виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вона неодноразово зверталася до Покровської держнотконтори та приватних нотаріусів міста Покровськ, однак нотаріуси були відсутні на своїх робочих місцях, а їхні офіси були зачинені. В телефонній розмові з нотаріусами їй було повідомлено, що нотаріуси виїхали з міста Покровська за для своєї безпеки. Окрім того з засобів масової інформації їй стало відомо, що в Донецькій області припинили роботу державні реєстри. Вважає, що зазначені нею причини, саме пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що спричинили до пропуску нею строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та інші спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше представником позивачки було подано заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити без її участі, заяву задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без участі представника та винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 12). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є матерію [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та про народження. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2023 року приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Толочко А.Г. вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлої [INFO] - [PERSON] та подані до неї документи вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття такої спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Якщо спадкоємець, протягом зазначеного строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він згідно зі ст. 1272 Цивільного кодексу України, вважається таким, що її не прийняв. Отже, заява про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , в нотаріальну контору в установлений законом строк не надходила та на момент смерті не були зареєстровані за однією адресою з померлою, то позивачкою було пропущено строк для прийняття спадщини. Згідно відповіді приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Толочко А.Г. від 26.12.2023 року №311/01-16 вбачається, що після смерті [INFO] - [PERSON] , спадкова справа не відкривалася. Тобто, інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Частиною 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В обґрунтування\~поважності причин\~пропуску позивачем\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~який згідно\~частині 1\~статті 1270\~ЦК України\~встановлюється у\~шість місяців\~та починається\~з дня\~відкриття спадщини,\~позивач зазначає,\~що не\~змогла подати\~у встановлений\~законом строк\~заяву про\~прийняття спадщини,\~оскільки у\~зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України на\~всій території\~України був\~введений воєнний\~стан,\~протягом шестимісячного\~строку з\~дня відкриття\~спадщини вона\~неодноразово зверталася\~до Покровської\~державних нотаріальних\~контор та\~приватних нотаріусів\~міста Покровська,\~однак нотаріуси\~були відсутні\~на своїх\~робочих місцях,\~а їхні\~офіси були\~зачинені.\~В телефонній\~розмові з\~нотаріусами йому\~було повідомлено,\~що нотаріуси\~виїхали з\~міста Покровська\~за для\~своєї безпеки. Окрім того, в Донецькій області припинили роботу державні реєстри. У зв`язку з тим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною - бойові дії внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, позивачка не могла у встановлений законом строк подати нотаріусу відповідну заяву. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» п.24 (абзаци 1,2,6) Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникає з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З правових позицій пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з викладеного, суд вважає об`єктивними та суттєвими обставини, що перешкоджали позивачу своєчасно вирішити питання щодо прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved