Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позовні вимоги тим, що з вона та відповідач з 20 лютого 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 19 травня 2021 року було розірвано. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Батько дитини належним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками та підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, зобов`язано службу у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року задоволено заяву позивача про виклик свідків, у судове засідання для надання показань викликані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; підготовче судове засідання закрите та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та ї представник - адвокат Сілкіна М.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Представник виконавчого комітету Довгинцівської в місті ради (як орган опіки та піклування) Маркова С.А. в судовому засіданні при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача. Коли із позивачем проживав відповідач, вона неодноразово ставала свідком того, як відповідач поводив себе агресивно, вибивав двері як до під`їзду, так і до їх квартир, в тому числі і топором. На нього викликалась поліція через такі дії. Після того, як [PERSON] його вигнала, а це було десь років 5 тому, більше вона його не бачила. [PERSON] проживає з мамою. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] приходиться їй колишньою невісткою. Неодноразово, як [PERSON] жила з [PERSON] , їм телефонували онуки та просили про допомогу, бо [PERSON] бив і [PERSON] і дітей. Останній раз вона його бачила ще до війни, до дітей він відносився як до сторонніх. [PERSON] коштів батько не дає. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що приходиться позивачці матір`ю. За зятя нічого хорошого сказати не може. Він наркоман. Сильно бив доньку, діставалось і дітям, і їй. Він і двері вибивав неодноразово, в тому числі і топором. Останній раз бачила зятя років 4 тому. Грошей, подарунків не дає дитині. Аліменти не платить. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивача та сестрою [PERSON] . Коли мама жила з [PERSON] , він постійно бив і маму і їх, це призвело до психотравми. Він вживав психотропні речовини. Вже десь років 4-5 вона його не бачила і не чула. До [PERSON] він не приходить, допомоги не надає. Вислухавши позивача та її представника, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Судом встановлено, що з 20 лютого 2015 року [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року був розірваний, рішення не оскаржене, набрало законної сили 22.06.2021 (а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 10-12 - копія рішення суду). Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), яка зареєстрована та проживає з матір`ю (а.с. 16,17 - копії довідок). 29 грудня 2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та набула прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 13 - копія свідоцтва про шлюб). Згідно із довідкою з Криворізької гімназії № 84 КМР № 02 від 09.01.2021, [PERSON] , [INFO] , є ученицею 2-А класу, за час навчального періоду батько батьківські збори жодного разу не відвідував, успіхами щодо навчання доньки не цікавився (а.с. 15). Відповідно до характеристик [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] . Сім`я не порушує порядок, дитина доглянута, скарг не надходило. Батько [PERSON] до дитини не приходить, на свята та дні народження не вітає. Інтересу до дитини не проявляє. Мати постійно опікується станом дитини (як фізичним, так і психологічним), цікавиться навчанням дитини, успіхами. Стосунки у родинному колі поважні та дружні (а.с. 44, 45). Згідно із листом з КУ «ЦПМСД №5» КМР, із свідчень сімейного лікаря у випадках захворювань, різних консультації, проведення щеплень та профілактичних оглядах [PERSON] приймала участь тільки її мама [PERSON] (а.с. 39). Відповідно до копії довідки-розрахунку від 28.12.2023 за № 84, наданої відділом державної виконавчої служби, по матеріалам виконавчого провадження № [NUMBER] від 11.05.2021 борг по сплаті аліментів [PERSON] за період з 13.01.2021 по 01.12.2023 у справі №211/116/21 становить 130 991,40 грн. (а.с. 14). Крім того, [PERSON] постановами суду від 04.12.2013 та 31.03.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини (а.с. 40,41). Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Згідно із п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконкомом Довгинцівської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) надано висновок від 17.04.2024 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд ураховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги висновок виконкому щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки, відповідно до якого [PERSON] вважає своїм батьком чоловіка матері [PERSON] , який виховує дитину та піклується про неї. Ураховуючи викладене, а також надані під присягою показання свідків, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved