Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у лютому 2024 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про постачання теплової енергії у розмірі 61\~586,69 грн. з яких: основний борг 34\~370,21 грн., 3% річних 5\~567,26 грн., інфляційні збитки 21\~649,22 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що КП «Теплоенерго» ДМР на підставі договору за яким відкрито особовий рахунок № [NUMBER] надаються послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що [PERSON] (споживач) не виконує свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з жовтня 2016 року до січня 2024 року в сумі 34\~370,21 грн., позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем надано відзив доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Також до відзиву додано заяву про застосування строку позовної давності. Позивачем надано відповідь на відзив в якій заявлено про відсутність підстав для застосування строку позовної давності оскільки вона була перевана відповідачем у травні 2021 року шляхом укладення договору про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 01.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особистий рахунок № [NUMBER] та КП «Теплоенерго» ДМР надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до копії договору №88/2021/Ц.О.А. від 21.05.2021 [PERSON] взяв на себе відповідальність сплатити заборгованість за використану теплову енергію, яка виникла станом на 30.04.2021 у розмірі 31\~467,77 грн., відповідно до погодженого графіку. Позивачем надано розрахунок інфляційних витрат за період з жовтня 2016 року до лютого 2022 нарахованих на суму 34\~370,21 грн., що становить 21\~649,22 грн. Також надано розрахунок 3% річних за період з жовтня 2016 року до лютого 2022 року нарахованих на суму 34\~370,21 грн., що становить 5\~567,26 грн. Так, правовідносини між сторонами, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, ЦК України, ЖК України, ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.\~19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року\~визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. На підставі\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~67, ч. 1 ст.\~68 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги Згідно з п. 2 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності до ч. 1, 2\~ст. 9 цього ж Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Згідно з абз. 5 п. 40 «Правил користування тепловою енергією» затверджених\~постановою КМУ від 3 жовтня 2007 р. N 1198, передбачено що споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Тобто, сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) та індексу інфляції не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. З огляду\~на зазначене,\~особа,\~яка допустила\~порушення зобов`язання\~не звільняється\~від сплати\~нарахувань передбачених\~ч.2\~ст.625\~ЦК України,\~відповідно до\~підпункту 4\~пункту 3\~розділу ІІ\~Прикінцеві положення\~Закону України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~запобігання виникненню\~і поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)"\~від 17.03.2020,\~на період\~дії карантину\~або обмежувальних\~заходів,\~пов`язаних\~із поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),\~та протягом\~30\~днів з\~дня його\~відміни,\~оскільки це\~не є нарахуванням, що виникло за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги що відповідач, порушуючи норми чинного законодавства та умови Договору, не здійснював своєчасно оплату одержаних послуг, суд, в межах заявлених позовних вимог, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача з приводу того, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на пропуск строку позовної давності не заслуговує на увагу, оскільки відповідач, уклавши договір про реструктуризацію заборгованості визнав суму боргу за період 2016-2021 роки та вчинив дії спрямовані на її погашення. Також суд зазначає, що відповідачем, на підтвердження своїх доводів, не надано розрахунку заборгованості який він вважає вірним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved