Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

25 березня 2024 року в провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, подана через підсистему "Електронний суд". Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01 грудня 2020 року АТ "ПУМБ", на підставі кредитного договору №2001743399401, укладеного з [PERSON] , останній видало кредитну картку з кредитним лімітом в 30 000 гривень, який на сьогодні складає 49 996,78 гривень. Підстави збільшення кредитного ліміту передбачені в п.4.3.6.4 ч.4 Публічної пропозиції позивача на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 лютого 2024 року складає 83 209,11 гривень, з яких: 49 996,78 гривень - заборгованість за кредитом; 33 212,33 гривень - заборгованість за процентами; 0,00 гривень - заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в заяві на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Кредитний договір укладено 01 грудня 2020 року, кредитною карткою відповідач користувалася і здійснювала платежі до 20 серпня 2022 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, тому строк позовної давності не пропущено. З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість у сумі 83 209,11 гривень та судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. В прохальній частині позову представник позивача зазначив про можливість розгляду справи в його відсутність та ухвалення заочного розгляду справи. Ухвалою про відкриття провадження від 27 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк - 15 днів з дня отримання нею такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні, оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним з нею, неможливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів) та проведення відповідних розрахунків, умовами договору, укладеного між нею та позивачем, зокрема розрахунок не містить розміру процентної ставки та кількості днів прострочення за кожним платежем, що унеможливлює перевірити правильність цього розрахунку. Інших розрахунків на підтвердження розміру заборгованості за договором кредиту суду не надано, а вказаний розрахунок є недопустимим доказом. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, договір укладено 01 грудня 2020 року, а позов подано 25 березня 2024 року. Крім того, відповідачем подано клопотання про витребування доказів по справі від позивача - детального розрахунку заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором із зазначенням розміру процентної ставки, суми заборгованості та кількості днів прострочення. На виконання вказаного клопотання представник позивача направив на адресу суду та відповідачу рекомендованим поштовим відправленням детальний розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором із зазначенням розміру процентної ставки, суми заборгованості та кількості днів прострочення. 19\~квітня 2024\~року представник\~позивача подав\~відповідь на\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~зазначив,\~що відповідач посилається як на підставу своїх заперечень проти позову на те, що з доданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості, а також розрахунок не містить розміру процентної ставки та кількості днів прострочення за кожним платежем, що унеможливлює перевірку правильності цього розрахунку. Так, відповідач сам зазначає у відзиві, що реальна річна процентна ставка за умови здійснення розрахунків поза межами пільгового періоду складає 47,88%, а у межах 0%. Зазначив, що відповідач, заперечуючи проти розрахунку заборгованості, не надає суду свій варіант, хоча не обмежений у такому праві за законом. Попри викладене, надає розрахунок заборгованості розгорнутий. Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15-ц вказано, що з огляду на зміст п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Крім того, як на підставу своїх заперечень проти позову, відповідач посилається на сплив строку позовної давності для пред`явлення позовних вимог позивачем. Ці доводи також не заслуговують на увагу та є надуманими з огляду на те, що кредитна угода укладена 01 грудня 2020 року, останній платіж за договором відповідач здійснила 28 лютого 2022 року, позов до суду поданий у березні 2024 року, тобто, у межах загального 3- річного строку позовної давності, визначеного приписами ст.257 ЦК України. Відповідно до 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, з огляду на викладене, відзив відповідача є безпідставним та необґрунтованим, а доводи, зазначені за його змістом, такими, що не заслуговують на увагу суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 01\~грудня 2020\~року відповідач\~ [PERSON] \~звернулася до\~АТ "ПУМБ"\~і підписала\~заяву №2001743399401\~про приєднання\~до договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб,\~відповідно до\~умов якого,\~підписанням цієї\~угоди Клієнт\~приймає Публічну\~пропозицію АТ\~"ПУМБ"\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,\~яка розміщена\~на сайті\~АТ "ПУМБ"\~в повному\~обсязі,\~з урахуванням\~умов надання\~всіх послуг,\~і погоджується\~з тим,\~що може\~обирати будь-які\~передбачені ДКБО\~послуги.\~Відповідачу було\~відкрито поточний\~рахунок № [NUMBER] **\~у валюті\~гривня і\~видано кредитну\~картку.\~Кредитний ліміт\~30\~000\~гривень,\~пільгова процентна\~ставка 0%,\~реальна річна\~процентна ставка\~-\~47,88%. Укладений між сторонами договір складається із кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Довідкою про збільшення кредитного ліміту підтверджується, що станом на 16 березня 2022 року кредитний ліміт встановлений відповідачу складає 49 996,78 гривень. Підстави збільшення кредитного ліміту передбачені в п.4.3.6.4 ч.4 Публічної пропозиції позивача на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст.628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Також, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Таким чином, відповідач, підписуючи заяву №2001743399401 від 01 грудня 2020 року, користуючись кредитними коштами, висловила свою згоду з формою договору та його умовами, вказаний кредитний договір між АТ "ПУМБ" та [PERSON] , підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 01 грудня 2020 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001743399401 від 01 грудня 2020 року, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 лютого 2024 року складає 83 209,11 гривень, з яких: 49 996,78 гривень - заборгованість за кредитом; 33 212,33 гривень - заборгованість за процентами; 0,00 гривень - заборгованість за комісією, яка також підтверджується випискою по особовому рахунку. Реальна річна процентна ставка за умови здійснення розрахунків поза межами пільгового періоду складає 47,88%, а у межах 0%. Відповідач, заперечуючи проти розрахунку заборгованості, не надала суду свій варіант, хоча не обмежена у такому праві за законом, клопотань не заявляла. Також, на виконання умов кредитного договору, АТ "ПУМБ" направив відповідачу письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/74 від 01 лютого 2024 року про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №2001743399401 від 01 грудня 2020 року, що підтверджується списком згрупованих відправлень Укрпошта Експрес, в якій банк повідомив розмір боргу, попередив про необхідність його повернення, протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги та попередив про подання позову до суду в разі невиконання даної вимоги. Отже, встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №2001743399401 від 01 грудня 2020 року, однак умови договору порушила. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд враховує, що розмір процентів, які підлягають сплаті відповідачем, прямо передбачений умовами договору, підписаного сторонами. Вимоги про стягнення з відповідача штрафів, пені, комісії, позивачем не заявлялися. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення, тому, заборгованість за кредитним договором, визначена станом на 01 лютого 2024 року в розмірі 83 209,11 гривень, є доведеною та обґрунтованою. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79,80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом (ст. ст.12,81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" підлягає задоволенню. Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позову, суд вважає необґрунтованими, оскільки кредитний договір укладено між сторонами 01 грудня 2020 року, відповідач користувалася кредитними коштами, здійснювала платежі до 20 серпня 2022 року, з даним позовом до суду позивач звернувся 25 березня 2024 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Крім того, відповідно до 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. В зв`язку з чим, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved