Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

В березні 2024 року до суду звернувся представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції про визнання батьківства. В обґрунтування вимог зазначено, що сторони перебувають у стосунках з 2017 року, проживають разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Дитина народилась в місті Макіївка Донецької області, тобто на непідконтрольній Україні в Донецькій області території. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2022 ухвалене рішення №357/10806 про встановлення факту народження дитини [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території відповідно до положень ст.135 СК України. 11 квітня 2024 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області відкрито загальне позовне провадження у зазначеній цивільній справі. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились. Представником позивача надано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують повністю, просять не стягувати з відповідачки на користь позивача судовий збір. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та дійсно підтверджує, що батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] , є саме позивач. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно із чч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] перебували у стосунках та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 рок на тимчасово окупованій території. У період спільного проживання, у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Дитина народилась в місті Макіївка Донецької області, тобто на непідконтрольній Україні в Донецькій області території. Відповідно до п.3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного актів цивільного стану. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2022 ухвалене рішення №357/10806 про встановлення факту народження дитини - [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території відповідно до положень ст.135 СК України. Як зазначає позивач, через неможливість виїзду з тимчасово окупованої території, факт народження дитини було зареєстровано відповідно до положень ст.135 СК України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (запис поновлено), виданого 06 грудня 2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №21, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.135 СК України запис про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно із ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно з п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем та те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. Згідно з чч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Представник позивача просив не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.125, 128 СК України та

Outcome: approved