Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.03.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, задоволено повністю. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Стельникович С.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №372/6484/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради, про визначення місця проживання дитини, у якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 30 000 грн. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони у судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наступне. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. До клопотання долучено договір №01 про надання правової допомоги від 04.01.2024 року, копію квитанції до платіжної інструкції № 43735318 від 15.01.2024 року, детальний опис робіт, акт виконаних робіт № 1 від 14.03.2024 року. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, відповідно детального опису робіт та акта виконаних робіт № 1 від 14.03.2024 року вбачається, що адвокатом Стельниковичем С.А. надано професійну правничу допомогу наступного характеру: попередня консультація - вартість 3 000 грн.; участь адвоката Стельниковича С.А. у підготовчому судовому засіданні 17.01.2024 року - вартість 4 000 грн.; складання клопотання про відкладення підготовчого судового засідання 05.02.2024 року - вартість 1 000 грн.; участь адвоката Стельниковича С.А. у підготовчому судовому засіданні 01.03.2024 року - вартість 4 000 грн.; участь адвоката Стельниковича С.А. у судовому засіданні 11.03.2024 року - вартість 4 000 грн.; складання заяви про виправлення описки - вартість 4 000 грн.; складання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі - 10 000 грн. Згідно матеріалів справи вбачається, що підготовче судове засідання від 17.01.2024 року проведено за відсутності сторін та відкладено до 05.02.2024 року за клопотанням представника відповідача, а тому представник позивача не брав участь у вказаному підготовчому засіданні. Також, підготовче судове засідання, яке призначене на 05.02.2024 року відкладено за клопотання представника позивача та представника відповідача. Суд зазначає, що клопотання представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання мотивоване тим, що представник позивача не мав можливості прибути у судове засідання у зв`язку з зайнятістю в іншій справі у Київському апеляційному суді, а тому не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати за складання клопотання про відкладення. Також, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат за складення заяви про виправлення описки у рішенні суду та складення заяви щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення має на меті подання доказів на підтвердження витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи та вартість за її складання, яку просить стягнути представник позивача у розмірі 10 000 грн. є необґрунтованою. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У додатковій постанові Верховного Суду від 8 вересня 2021 року в справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Таким чином, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсягу наданих послуг, приймаючи до уваги ціну позову, конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3 000 грн.

Outcome: partial