Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

26 березня 2024 рокупозивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі- відповідачі) в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2015 по 07.07.2020 у розмірі 18603,04 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 5283,63 гривень, 3% річних у розмірі 1971,84 гривень, а також солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] , за період з 08.07.2020 по 31.12.2023 у розмірі 11350,50 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 25,02 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 90,98 гривень, 3% річних у розмірі 34,53 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, не здійснюють у повному обсязі оплату за отриману теплову енергію (централізоване опалення), у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.11.2015 року по 31.12.2023. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 квітня 2024 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, кожен окремо, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила). Надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідачів. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 41, 42). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 02 березня 2007 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», та на вказану квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) (а.с. 14). Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.11.2015 по 07.07.2020, заборгованість за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , станом на 07.07.2020 року складає 18603,04 гривень, за період з 08.07.2020 по 31.12.2023 заборгованість складає 11350,50 грн., плата за абонентське обслуговування складає 25,02 грн. (а.с. 12,13). Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, який не заперечувався відповідачами, та з яким погоджується суд, стягненню підлягає сума індексу інфляції за період з лютого 2017 року по лютий 2024 року у розмірі 5283,63 гривень, три проценти річних у розмірі 1971,84 гривень, та за період з квітня 2021 року по лютий 2024 року у розмірі 90,98 гривень, три проценти річних у розмірі 34,53 гривень (а.с. 10-11, 15-16). Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період 01.11.2015 по 07.07.2020 у розмірі 18603,04 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 5283,63 гривень, 3% річних у розмірі 1971,84 гривень, та стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 08.07.2020 по 31.12.2023 у розмірі 11350,50 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 25,02 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 90,98 гривень, 3% річних у розмірі 34,53 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, згідно ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень, враховуючи, що відповідачами визнано позов до початку розгляду справи, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1279,33 гривень, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 234,67 гривень, судовий збір у розмірі 1514 гривень підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved