Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, якою вказала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Заявниця своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі, тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Зазначає, що при підготовці документів для оформлення спадкового майна було виявлено, що у «Свідоцтві про реєстрацію машини» серії [NUMBER] від 27.09.2005 року найменування «причіп», реєстраційний № [NUMBER] , марки 2ПТС4, рік випуску 1984, заводський № [NUMBER] , невірно вказано прізвище власника. Так, замість правильного [PERSON] помилково вказано Коренівська. Це стало перешкодою для оформлення спадкових прав заявниці. Зважаючи на вищевикладене, заявниця просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що «Свідоцтво про реєстрацію машини» серії [NUMBER] від 27.09.2005 року найменування «причіп», реєстраційний № [NUMBER] , марки 2ПТС4, рік випуску 1984, заводський № 173040 належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Острівок Володимирського (раніше Володимир-Волинського) району Волинської області. [PERSON] надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Зимнівської сільської ради Володимирського району в судове засідання не з`явився, сільський голова [PERSON] надала суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без участі їх представника. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Процесуальні дії суду: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 березня 2024 року за заявою [PERSON] було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . У матеріалах справи є копія заяви [PERSON] до приватного нотаріуса Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. від 09.07.2018 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як вбачається з «Свідоцтва про реєстрацію машини» серії [NUMBER] від 27.09.2005 року найменування «причіп», реєстраційний № [NUMBER] , марки 2ПТС4, рік випуску 1984, заводський № 173040, дане свідоцтво видане на ім`я [PERSON] . Також у матеріалах справи міститься копія Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 111346, згідно якого [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,8677 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району. Окрім того, матеріалами справи, а саме Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стверджується, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,1718 га, кадастровий номер 0720583200:00:001:1642, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст. ст.80, 81\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду, факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , «Свідоцтва про реєстрацію машини» серії [NUMBER] від 27.09.2005 року найменування «причіп», реєстраційний № [NUMBER] , марки 2ПТС4, рік випуску 1984, заводський № 173040, беззаперечно підтверджується наступними доказами, які були досліджені судом в ході розгляду справи, а саме, свідоцтвом про смерть, Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 111346, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наявними у справі. Так, факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації її права на оформлення спадщини. Заявниця [PERSON] не має іншої можливості довести юридичний факт, який став підставою для звернення до суду з даною заявою. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 294 ч. 7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення при розгляді справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved