Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; поновити актові записи про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актових записів про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначивши позивача їх батьком. Позовні вимоги мотивує тим, що він разом з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилась дитина [PERSON] . У вересні 2017 року їх стосунки з відповідачем погіршились і вона поїхала у м. Сургут Російської Федерації, де [INFO] народила двох доньок [PERSON] та Аврору. При реєстрації народження дітей в графі «батько» зроблено прочерк. Те, що позивач є біологічним батьком дітей підтверджується тестом ДНК. На теперішній час сторони мешкають разом на території України. В позасудовому порядку подати заяву в органи державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації його як батька дітей позивач не має можливості, а тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом . Позивач [PERSON] в судове\~ засідання не з`явився. На розгляд суду від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. На розгляд суду від відповідача надійшла заява, в якій вона зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову та просить розглянути справу у її відсутність. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті\~ ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідачПрохода А.на стадії підготовчого провадження звернулась до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Представник третьої особи Тарутинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, викликався належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом встановлено, що 04 листопада 2016 року відповідач [PERSON] , [INFO] отримала Посвідку на постійне проживання [NUMBER] та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 лютого 2018 року Управлінням запису актів цивільного стану Адміністрації м. Сургута Ханти-Мансійського автономного округу Югри, де в графі «мати» зазначено « [PERSON] , громадянка Росії», в графі «батько» відомості відсутні. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 лютого 2018 року Управлінням запису актів цивільного стану Адміністрації м. Сургута Ханти-Мансійського автономного округу Югри, де в графі «мати» зазначено « [PERSON] , громадянка Росії», в графі «батько» відомості відсутні. [INFO] [PERSON] , [INFO] було видано посвідку на постійне проживання\~ № [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , [INFO] було видано посвідку на постійне проживання\~ № [NUMBER] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 квітня 2022 року №5132-5001146673, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , однак фактично мешкає в будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 квітня 2022 року №5132-5001503758, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , однак фактично мешкає в будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 квітня 2022 року №5132-5001503869, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , однак фактично мешкає в будинку [ADDRESS] . Згідно\~ ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За змістом статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У відповідності до ч.ч. 2, З ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3, «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України). Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved