Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що 21.11.2023 року реєстратором виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області Фортинською Т.В. йому було видано інформаційну довідку № 355212723 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, які належать позивачу на правах приватної власності. З даної інформаційної довідки позивач довідався, що має місце обтяження (заборона), яка міститься в відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Як випливає з даної інформації, до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7286544 від 29.05.2008 внесено заборону на нерухоме майно. Підстава обтяження постанова б/н, 14.08.2000, ВДВС Новоукраїнського РУЮ в Кіровоградській області. При цьому у відомостях про суб"єктів обтяження вказана особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] причина відсутності коду архівний запис. Реєстратор Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1; об`єкт обтяження невизначене майно, все майно. Додаткові дані: «архівний запис № 79898-1192 від 14.08.2000 заб.40», заявник новоукраїнська рднк. Дані про обтяжувача відсутні, тому він звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши забрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі продажу від 28.05.1988 року є власником житлового будинку по [ADDRESS] та є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення на підставі державних актів на право власності. (а.с.25-28). За інформацією Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, повідомлено, що Новоукраїнська державна нотаріальна контора постанови про арешт майна на зберігання до державної нотаріальної контори за 2000 рік передала частково. Постанова від 14.08.2000 року відсутня. (а.с.20). Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зазначені правовідносини регламентуються: - ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; - ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; - ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. - ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; - ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям; -\~п.\~5.1.\~Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його реалізацію своїх майнових прав, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника майна в іншій, крім судового способу. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з\~викладеного вище,\~на час\~звернення з\~заявою до\~суду за\~наявності арештів\~(обтяжень)\~накладених на\~майно,\~порушується право\~позивача на\~реалізацію своїх\~майнових прав,\~внаслідок чого\~він позбавлений\~змоги в\~повному обсязі\~користуватися та\~розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266,280-289 ЦПК України, суд

Outcome: approved