Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Ремського Є.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту того, що він самостійно виховує та утримує малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , без участі матері, мотивуючи тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого в них народився син [PERSON] . В подальшому шлюб було розірвано, після чого син залишився проживати з ним в будинку [ADDRESS] , який на праві власності належить його батьку - [PERSON] , однак щодо зазначеного будинку останній склав заповіт на його ім`я. Мати дитини - [PERSON] в серпні 2021 року виїхала в інше місто, створила нову сім`ю. Вихованням сина вона не займається, не контролює процес його навчання, не відвідує батьківські збори, рідко спілкується з сином. Син знаходиться на його вихованні та утриманні. Між ним та [PERSON] не існує спору щодо місця проживання сина. До початку повномасштабного вторгнення рф в Україну він повністю опікувався сином, однак 22.04.2022 року був мобілізований до лав ЗС України, зараз проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , у зв`язку з чим дитиною опікувалися його батьки - [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами, однак на даний час стан їхнього здоров`я значно погіршився, його мати не в змозі самостійно пересуватися, а батько переніс хворобу серця. За таких обставин необхідно встановити факт самостійного виховання ним сина без участі матері, що надасть йому підстави для звільнення з військової служби і можливість належно здійснюватия свої батьківські обов`язки. Ухвалою суду від 10.04.2024 року у справі відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду на 07.05.2024 року, 14:00 годину. Ухвалою суду від 11.04.2024 року до участі у справі в якості заінтересованих осіб залучено військову частину [NUMBER] і орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Ремський Є.В. підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник Управління «Служба у справах дітей» Первомайської міської ради Миколаївської області і органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Кравченко Л.В. проти задоволення заяви не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явилася. Надіслала заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Командир військової частини [NUMBER] [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника військової частини. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги заяви законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 58 (а.с.14). З копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/4446/20, провадження № 2/484/279/21 від 13.01.2021 року, яке набрало законної сили 15.02.2021 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.18). З витягу з реєстру територіальної громади № 2022/000930120 від 28.10.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] , в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.03.2024 року (а.с.20). Відповідно до довідки директора Первомайської гімназії № 8 Первомайської міської ради Миколаївської області Лічінкіної А. № 28 від 26.03.2024 року [PERSON] з серпня 2021 року по теперішній час не займається вихованням сина, учня 5-го класу - [PERSON] , [INFO] , не контролює процес його навчання, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями, дуже рідко контактує з сином. До повномасштабного вторгнення сином повністю опікувався батько - [PERSON] , після його мобілізації - бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] (а.с.19). З копії військового квитка [PERSON] вбачається, що він з 22.04.2022 року проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] (а.с.11-13), тож встановлення факту самостійного виховання та утримання заявником малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , без участі матері необхідне йому для звільнення з військової служби задля належного здійснення своїх батьківських обов`язків, тобто такий факт має юридичне значення для нього. Крім того, [PERSON] є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 08.05.2015 року Головним управлінням Національної гвардії України (а.с.15). Факт самостійного виховання та утримання сина [PERSON] його батьком [PERSON] без участі матері підтверджується також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , наданими безпосередньо в судовому засідання. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч.2, 7-9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення Європейського суду з прав людини від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України»). Аналіз практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.ст. 151, 153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність з створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, зокрема, військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. За таких обставин, суд, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, у контексті першочергового врахування інтересів дитини, враховуючи відсутність заперечень матері щодо встановлення даного факту, тобто відсутність спору про право, дійшов висновку про те, що факт самостійного виховання та утримання сина [PERSON] . [PERSON] без участі матері знайшов своє повне підтвердження під час розгляду справи, а тому заява підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved