Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

04 серпня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла датована 21 липня 2023 року позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг без номеру від 10 березня 2011 року в розмірі 32 938 гривень 47 копійок станом на 17 липня 2023 року та судових витрат, які складаються із судового збору, в розмірі 2 684 гривні 00 копійок. На обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 березня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви. Позивачем було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 28 000,00 грн. зі строком повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 17 липня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 32 938,47 грн., яка складається із: 25 937,63 грн. заборгованості за кредитом, у тому числі: 7 000,84 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 за пенею несоєчасністю виконання зобов`язань за договором. Ухвалою від 23 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 25 вересня 2023 року. Ухвалою від 25 вересня 2023 року судове засідання відкладено на 31 жовтня 2023 року у зв`язку з тим, що відповідачем подане клопотання про відкладення судового засідання для надання йому можливості скористатися правничою допомогою. 31 жовтня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку з хворобою відповідача. Протокольною ухвалою 11 грудня 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву на 29 січня 2024 року для звернення за правовою допомогою. 29 січня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням відповідача на лікарняному. 25 березня 2024 року відповідачем подане клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату з метою врегулювання спору в добровільному порядку. У судове засідання 23 квітня 2024 року учасники справи не з`явилися. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач подав заяву в якій прохав справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2011 року АТ КБ «ПриватБанк» укладений договір про надання банківських послуг № б/н з [PERSON] шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н (а.с. 13-15). У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які були надані йому у письмовому вигляді, та зобов`язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Позивачем до позовної заяви додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с. 20). Також позивачем надано Умови та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (а.с. 21-44). Відповідно до наданої позивачем довідки (а.с.12), позивачем відповідачу на підставі договору № б/н були надані кредитні картки: № [NUMBER] , видана 27.12.2016 з терміном дії по 07/20; № [NUMBER] , видана 01.11.2017 з терміном дії по 05/21; № [NUMBER] , видана 28.05.2021 з терміном дії по 02/25. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картки (а.с. 11), за вказаною кредитною карткою були здійснені наступні операції: - 27.12.2016 - старт карткового рахунку № [NUMBER] ; - 27.12.2016 - встановлення кредитного ліміту 7 200,00; - 27.12.2016 - зменшення кредитного ліміту 7 200,00; - 10.02.2017 - зменшення кредитного ліміту 2 000,00; - 15.02.2017 - збільшення кредитного ліміту 7 000,00; - 13.10.2017 - збільшення кредитного ліміту 9 000,00; - 01.11.2017 - збільшення кредитного ліміту 13 000,00; - 01.11.2017 - зменшення кредитного ліміту 9 000,00; - 31.07.2018 - збільшення кредитного ліміту 18 000,00; - 31.05.2019 - збільшення кредитного ліміту 23 000,00; - 28.11.2019 - збільшення кредитного ліміту 28 000,00; - 14.04.2020 - зменшення кредитного ліміту 28 000,00; - 27.04.2020 - зменшення кредитного ліміту 26 777,18; - 08.05.2020 - зменшення кредитного ліміту 26 777,18; - 19.05.2020 - зменшення кредитного ліміту 26 777,18; - 01.06.2020 - зменшення кредитного ліміту 26 777,18; - 06.02.2023 - зменшення кредитного ліміту 26 777,18; - 21.02.2023 - зменшення кредитного ліміту 26 777,18; - 03.03.2023 - зменшення кредитного ліміту 0,00; - 07.09.2020 - зменшення кредитного ліміту 25 000,00; - 03.01.2023 - зменшення кредитного ліміту 0,00. Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] користувався наданою карткою, здійснюючи покупки, поповнюючи свій рахунок та знімаючи готівку у банкоматах, фактично погодившись на запропоновані банком умови (а.с. 55-63). З розрахунків заборгованості за договором б/н від 10.03.2011 (а.с.4-10), наданих банком, вбачається, що станом на 31.05.2019 заборгованість відповідача становить 32 938,47 грн. та складається із: яка складається із: 25 937,63 грн. заборгованості за кредитом, у тому числі: 7 000,84 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 за пенею несоєчасністю виконання зобов`язань за договором. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту статті 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (стаття 1069 ЦК України). Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом частини 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Дослідивши письмові докази, надані на підтвердження позовних вимог, та норми матеріального права у їх сукупності та системному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови укладеного кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками доведені належними і допустимими доказами, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.03.2011 у загальному розмірі 32 938,47 грн., яка складається із: 25 937,63 грн. заборгованості за кредитом, у тому числі: 7 000,84 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 за пенею несоєчасністю виконання зобов`язань за договором. Згідно із частиною першою статті 435 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання. Так, відповідач, зважаючи на суму боргу та зменшення розміру доходів через воєнний стан в країні та дохід лише пенсія, просив розстрочити йому сплату боргу. Відповідно до п.2 ч.7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Частиною 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Частиною 5 ст. 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З урахуванням зазначених відповідачем обставин справи, розміру боргу, що виник у відповідача, матеріального стану відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості протягом одного року, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами у розмірі 2 744,87 грн. на поточний рахунок позивача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, а також беручи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а отже таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі із застосування положень статті 435 ЦПК України. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати. Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, сплатив суму судового збору у розмірі 2 684,00 грн., яка відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки заява про визнання позову подана після початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного, відповідно до статті 61 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 610, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: approved