Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

В травні\~2023\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~перебування в\~зареєстрованому шлюбі,\~заінтересована особа\~Головне Управління\~Пенсійного Фонду\~України в\~Одеській області,\~по якій\~просить:\~встановити юридичний\~факт перебування\~в зареєстрованому\~шлюбі [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка народилась\~в с.\~Теленешти,\~Республіка Молдова,\~паспорт серії:\~ [NUMBER] ,\~виданий Жовтневим\~РВ ОМУ\~УМВС України\~в Одеській\~області [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Одесі, паспорт серії [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 14.12.1998 року, був зареєстрований і проживав до смерті: [ADDRESS] . Мотивує вимоги тим, що встановлення юридичного факту перебування в родинних відносинах (зареєстрованому шлюбі) з [PERSON] необхідно мені для вирішення питання, пов`язаного з призначенням пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що 27 листопада 1995 року при заміні паспорту радянського зразка на паспорт громадянки України у графі «прізвище» було записано, що « [PERSON] » при заміні [INFO] паспорту чоловіка виявилося, що його прізвище записано як « [PERSON] ». Цю обставину багато років не помічали, а [INFO] чоловік помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 19.07.2011 року, в якому його прізвище вказано як « [PERSON] ». Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 06.06.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі, яка постановою Одеського апеляційного суду міста Одеси від 19.12.2023 скасована. Справа направлена до суду на новий розгляд. Справа передана раніше визначеному складу суду, а ухвалою від 31.01.2024 по справі відкрито провадження. Учасники справи в судове засідання 23.04.2024 не з`явились. Заявник звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Теленешти. Молдова, дівоче прізвище - Слобозяну. з 02 червня 1989 року перебувала в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому Відділом ЗАГС Жовтневого району м. Одеси 02.06.1989 року, запис № 294. Після реєстрації шлюбу, як зазначено Свідоцтві про укладення шлюбу, заповненому на російській мові, чоловіку було присвоєно прізвище « [PERSON] », а дружині « [PERSON] ». 27 листопада 1995 року при заміні паспорту радянського зразка на паспорт громадянки України у графі «прізвище» було записано, що « [PERSON] » при заміні [INFO] паспорту чоловіка виявилося, що його прізвище записано як « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 19.07.2011 року, в якому його прізвище вказано як « [PERSON] ». Після досягнення пенсійного віку, набувши право на отримання і призначення пенсії в разі втрати годувальника 08 травня 2023 року заявник звернулася до Приморського відділу ГУ ПФУ в Одеській області. Проте, рішенням уповноваженого на розгляд звернення органу Пенсійного Фонду України від 16.05.2023 року № 155250022413 було відмовлено в призначенні пенсії внаслідок виявлення невідповідності прізвищ між заявницею та померлим годувальником і роз`яснено, що вона набуде права на перегляд заяви щодо призначення пенсії по втраті годувальника в разі надання документів, що засвідчують родинні стосунки з померлим годувальником. Частиною 1статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу , а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлені [PERSON] вимоги.

Outcome: approved