Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

у лютому 2024 року ТОВ «УК «Венеція» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачазаборгованість за надані послуги за період з 01.12.2019року по 31.03.2023року, в розмірі 10 269,40 грн, 3 % річних, у розмірі 302,89 грн, суму інфляційних витрат у розмірі 863,51 грн, а також судовий збір у сумі 3 028,00 грн. Свої вимоги позивач, який до 09.11.2021 року мав найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс», мотивує тим, що є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, управителями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату житлово-комунальних послуг згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема, обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. Позивач надає вказані послуги за адресою: [ADDRESS] , де відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 15.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 5/132 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати наданих позивачем послуг, за період з 01.12.2019 року по 31.03.2023 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги. За період утворення заборгованості позивач надавав безперебійно послуги з утримання будинку та прибудинкової території, зокрема, в житловому будинку [ADDRESS] , відповідно до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також умов укладеного між сторонами договору. Оскільки, в добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, ТОВ «УК «Венеція» звернулось до суду за захистом права, яке вважає порушеним. З огляду на викладене, просить позов задовольнити та стягнути суму заборгованості з урахуванням встановлених ст. 625 ЦК України сум у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання. Ухвалою від 26.02.2024 року відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.26). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «УК «Венеція» (з 09.11.2021 року ТОВ «Ліко-Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція») є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 18.07.2014 року. Послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій це житлово-комунальна послуга, яка за функціональним призначенням полягає у виконанні комплексу робіт направлених на задоволення потреб споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього, прибудинкової території. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до положеньст. 322 ЦК Українивласник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 5/132 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п. 1 вказаного Договору його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. Згідно п. 3 цього Договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього Договору становить 57,20 грн. Відповідно до п. 11 вказаного Договору відповідач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим Договором строк. Розпорядженням виконавчого органу КМДА від 31.01.2017 року № 100 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», було змінено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому будинку на [ADDRESS] , який становить 5,90 грн за 1 кв. м. площі квартири. Послугу з вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів (збирання, зберігання, перевезення, переробляння, утилізація, знешкодження та захоронення) було виокремлено згідно з рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 року № 479/4543, яка в період з грудня 2019 року по грудень 2021 року становила з розрахунку на 1 людину 22,04 грн на місяць, а в квартирі зареєстрована та проживає 1 особа. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості № 21/5/132 від 19.02.2024 року, вбачається, що відповідач має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2019 року по 31.03.2023 року в розмірі 10 269,40 грн. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило. Доказів зворотного відповідачем в ході розгляду справи до суду подано не було. Таким чином, у суду наявні підстави для висновку про те, що послуги були надані відповідачу в повному обсязі та належної якості. Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги складає 10 269,40 грн. Відповідно до положень чинного законодавства, споживач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а виконавець має право вимагати від боржника виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися в певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силуст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та відповідно дост. 629 ЦК України договір, є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував плату по вищевказаним платежам, що є односторонньою відмовою відповідача від виконання зобов`язання за договором. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 269,40 грн ґрунтується на положеннях чинного законодавства, а відтак є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбаченихст. 625 ЦК Україниза прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно дост. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. При цьому, в постанові від 21.07.2021 року в справі № 752/24896/20 Київський апеляційний суд зазначив, що нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX. Крім того, з 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Зважаючи на те, що на території України з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24.02.2022 року, в період воєнного стану, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - також заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат - є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню за період з грудня 2019 року по 12.03.2020 року 3 % річних в розмірі 5,11 грн та 3,78 грн інфляційних втрат. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (89,82%) в розмірі 2 719,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial