Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2023 року, актовий запис №744. Факт родинних відносин позивача з сином підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00041988577 від 24.10.2023 року. Після смерті сина відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею - 46,4 кв.м.; літ.«Б», «В» - літня кухня; літ.«Г» - гараж; №1-5 споруди. Вказане майно належить померлому на підставі договору дарування жилого будинку посвідченого 14 серпня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М., зареєстрований в реєстрі за №2446. Позивач являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина, інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. На даний час позивач повністю користується спадковим майно, що у відповідності ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття нею спадщини. Згідно довідок Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №1194, 1195 від 19 жовтня 2023 року, [PERSON] , який померлий [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав, що підтверджується листом від 27.10.2023 року №1558/02-31. За викладених обставин позивач не може захистити своє порушене право як спадкоємець в позасудовому порядку, змушена звернутися до суду з даним позовом. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 року з Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори в Одеській області витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від державного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2023 року, актовий запис №744. Факт родинних відносин позивача з сином підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00041988577 від 24.10.2023 року. Після смерті сина відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею - 46,4 кв.м.; літ.«Б», «В» - літня кухня; літ.«Г» - гараж; №1-5 споруди. Вказане майно належить померлому на підставі договору дарування жилого будинку посвідченого 14 серпня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М., зареєстрований в реєстрі за №2446. Позивач являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина, інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Позивач фактично\~прийняла спадщину після померлого сина, користується спадковим майно та здійснює всі належні платежі. Позивач, як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав, що підтверджується листом від 27.10.2023 року №1558/02-31. Відповідно до листа державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області від 19.04.2024 року №402/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. Згідно положень п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в Роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~\~ За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті дроюрідної сестри є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Стаття 328 Цивільного кодексу України\~передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно змісту ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу\~чергу право на спадкування за законом\~мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Що стосується вимоги про встановлення факту прийняття спадщини позивачем після померлого сина [PERSON] , який помер [INFO] , то в цієї частині суд вважає за необхідне в задоволенні відмовити, оскільки позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину звернувшись до державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської\~державної нотаріальної\~контори Одеської\~області про прийняття спадщини після померлого сина, тому не має підстав для додаткового встановлення факту прийняття спадщини. Виходячи із досліджених доказів, судом встановлено, що\~позивач прийняла спадщину після померлого сина, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців за заповітом або за законом не має, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial