Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки, адвокат Чечелюк О.Ю., в інтересах [PERSON] подав на розгляд суду позов до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить: визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серї [NUMBER] від 23.01.1996, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 371, в порядку спадкування, після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] ; судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивачку. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, зокрема, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в розмірі 2,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату серії [NUMBER], що належала [PERSON] . Заповіту на земельну частку (пай) останній не залишав, отже спадкування відбулося за законом. Позивачка є єдиним спадкоємцем хто прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право приватної власності на землю. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 14.12.2023 представником позивачки, адвокатом Чечелюком О.Ю. подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника та клопотання про витребування доказів(а.с.39, 40). 16.01.2024 представником позивачки, адвокатом Чечелюком О.Ю. подано клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.54-55). 08.02.2024 адвокатом Чечелюком О.Ю. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.60). 22.02.2024 представником позивачки, адвокатом Чечелюком О.Ю. подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та клопотання про витребування доказів(а.с.62-63,69-70). 29.02.2024 представником позивачки на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника(а.с.77-78). 18.03.2024 представником позивачки, адвокатом Чечелюком О.Ю. подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.86-87). 21.03.2024 представник позивачки подав заяву про виклик свідків, просить суд підготовче засідання призначене на 21.03.2024 проводити за відсутності позивачки та її представника(а.с.92-93). 09.04.2024 представник позивачки подав клопотання, за змістом якого підготовче засідання просить проводити за відсутності позивачки та її представника(а.с.135). 25.04.2024 представник позивачки подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Позов підтримують повністю з підстав, що у ньому викладені та наполягає на його задоволенні(а.с.142-143). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 07.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.35-36). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 14.12.2023 розгляд справи відкладено, витребувано у державного нотаріуса Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області Медведюк Зої Степанівни (80200, пр. Відродження, 7, м. Радехів, Червоноградський району, Львівська області) копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.47,48). Ухвалою підготовчого засідання від 16.01.2024 продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи відкладено на 22.02.2024(а.с.58). Підготовче засідання призначене на 22.02.2024 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному(а.с.73). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23.02.2024 розгляд справи призначено на 29.02.2024(а.с.74). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 29.02.2024 розгляд справи відкладено на 21.03.2024, витребувано з Львівського державного нотаріального архіву (79013, м. Львів, вул. Здоров`я, 9-д) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], який помер [INFO] (спадкова справа № 131/98) (а.с.82-83). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 21.03.2024 клопотання представника позивача [PERSON] - задоволено. Постановлено викликати у судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON] , повторно витребувано з Львівського державного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], який помер [INFO] (спадкова справа № 131/98). Ухвалою підготовчого засідання від 09.04.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно і призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2024(а.с.136). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження № [NUMBER] від 13.05.1957 (а.с.8). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.1996 [PERSON] помер [INFO] у с. Стоянів Радехівського району Львівської області(а.с.7). Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НВ0634932 від 30.03.1998 встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із: 1/2 (однієї другої) частини жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться в [ADDRESS] ; грошового вкладу з відповідними процентами, який знаходиться у філії Ощадного банку №6332/0I села Стоянів Радехівського р-ну на рахунку [NUMBER], що належав померлому на підставі ощадної книжки, виданої вищезгаданою філею Ощадного банку (а.с.9). Згідно Витягу із книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) [PERSON] є власником середньої земельної частки с.Стоянів Радехівського району Львівської області, площа якої встановить 2.20 га, з них 1.95 га та кормових угідь 0.25 га (а.с.10) З копії довідки про грошову оцінку земельної частки (паю) №233 від 25.05.1998, виданої начальником Радехівського районного відділу земельних ресурсів встановлено, що вартість земельної частки (паю) площею 2.20 га розташованої на території Стоянівської сільської ради Радехівського району становить 10 023,20 грн (а.с.11). З копії довідки №682 від 01.11.2023, виданої старостою сіл Збоївська, Стоянів Радехівської ради встановлено, що [PERSON] 1938 р.н. постійно до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Від імені померлого Виконавчим комітетом Радехівської міської ради Львівської області заповіт не посвідчувався (а.с.12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №254/02-14 від 13.07.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що належить [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право приватної власності на землю (середню земельну частку)(а.с.13). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 131/2018, номер у спадковому реєстрі № 44487321, що встановлено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.64,65). Згідно відповіді, наданої ГУ Держгеокадастру у Львівській області державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] не видавався (а.с.90). Відповідно до копії спадкової справи №131/98, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Окрім останньої спадкоємцями майна померлого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які подали заяви про відмову від спадкових прав(а.с.104-130). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Відповідно до положень статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну частку (пай), є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі за текстом - Закон) визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі за текстом - Порядок). У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За приписами статей 5, 22 Земельного кодексу України 1990 року (далі за текстом - ЗК 1990) кожний член КСП у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право власності на яку виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) розміром 2,20 в умовних кадастрових гектарах, про що видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 23.01.1996. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив, відтак після його смерті - [INFO] , відкрилася спадщина, до якої ввійшли належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право на земельні ділянки загальною площею 2,20 га, які розташовані на території Стоянівської сільської ради). Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , адже подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до нотаріальних органів заяви відповідно до яких відмовилися від спадкових прав після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved