Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, згодом уточнивши його, про надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання матері без згоди батька, посилаючи на те, що 10 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №600. [INFO] у позивача з відповідачем народилась спільна дитина - син [PERSON] , та донька [PERSON] [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження дитини. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб було розірвано 15 березня 2021 року справа №210/778/21. Після розлучення, за домовленістю з Відповідачем, наш син та донька постійно проживали, і на сьогоднішній день постійно проживають зі мною за адресою [ADDRESS] . За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справа №210/2655/21 від 25.08.2021 року відповідач повинен сплачувати аліменти на двох дітей [PERSON] . [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення повноліття починаючи стягнення з 19.05.2021 року. Позивач зазначає, що повністю опікуюсь інтересами і потребами дитини, піклуюсь про дітей, займаюсь вихованням, слідкую за розвитком та здоров?ям дітей. Ніколи не перешкоджала і не маю наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Син та донька навчаються в Криворізькій гімназії №15 ім. М. Решетняка м. Кривого Рогу Я повністю віддаю дітям свою любов і турботу, велику увагу приділяю розвитку дітей. Батько дитини іноді приходить до дітей бере їх гуляти та в гості до себе, в зв?язку з цим не виникають проблеми з приводу виховання дітей. Батько дітей сплачує аліменти вчасно та заборгованості не має, з початку Російської агресії з 19.03.2022 року проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] . Оскільки позивач разом з дітьми проживала [ADDRESS] яка складалась з двох кімнат з метою поліпшення умов проживання дітей звернулись до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради який рішенням від 09.01.2024 року за №4 надав дозвіл [PERSON] , [PERSON] на укладання договору купівлі-продажу квартири. 11.01.2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. були зареєстровано дві нотаріальні дії одночасно а саме договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0838 га кадастровий номер - 1211000000:02:110:0023 на якій розташоване домоволодіння. Після вчинення даних нотаріальних дій нова власниця придбаної квартири [ADDRESS] [PERSON] звернулась до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету металургійної районної у м. Кривий Ріг ради де відповідно до встановленого порядку декларування та реєстрації місця проживання затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 року №265 як новий власник квартири зняла з реєстрації неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач по справі [PERSON] надати нотаріальну заяву згоду щодо реєстрації дітей за новим місцем реєстрації позивача відмовився. 22.01.2024 року в свою чергу позивач звернулась з письмовою заявою до відділу реєстрації щодо проведення реєстрації місця проживання місця проживання громадян виконавчого комітету металургійної районної у м. Кривий Ріг ради неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] де адміністратором [PERSON] - було у реєстрації місця проживання (перебування) дітей - відмовлено. Та в відмові зазначено: «У реєстрації місця проживання (перебування) відмовлено, відповідно до п.32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, у разі подання заяви на реєстрацію місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи, а саме відсутня згода другого з батьків дитини, [PERSON] , який є законним представником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » та рекомендовано звернутися до суду. Тому, позивач, уточнивши позовну заяву, просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] за місцем проживання матері [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , без згоди батька та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.04.2024 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток, зокрема, смс повістки, яку було ним отримано, заяв та клопотань не подавав. Представник третьої особи Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 76, 78, 79 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як встановив суд 10 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 600. [INFO] у позивача з відповідачем народилась спільна дитина - син [PERSON] , та донька [PERSON] [INFO] про що свідчать свідоцтва про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року у справі №210/778/21 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року у справі №210/2655/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії Витягу з Реєстру територіальної громади № 2024/000528338 від 17.01.2024 року встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] є: [ADDRESS] . Позивач разом з дітьми проживала по [ADDRESS] , яка складалась з двох кімнат та з метою поліпшення умов проживання дітей звернулась до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради який рішенням від 09.01.2024 року за №4 надав дозвіл [PERSON] , [PERSON] на укладання договору купівлі-продажу квартири. 11.01.2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. були зареєстровано дві нотаріальні дії одночасно: а саме договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0838 га кадастровий номер - 1211000000:02:110:0023 на якій розташоване домоволодіння. Після вчинення даних нотаріальних дій нова власниця придбаної квартири [ADDRESS] [PERSON] звернулась до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету металургійної районної у м. Кривий Ріг ради де відповідно до встановленого порядку декларування та реєстрації місця проживання затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 року №265 як новий власник квартири зняла з реєстрації неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . 22.01.2024 року позивач [PERSON] звернулась до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі з заявами про реєстрацію місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , однак у такій реєстрації було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька дитини [PERSON] . Відповідно до Витягів з Реєстру територіальної громади діти [PERSON] та [PERSON] з 11.01.2024 року зняті з реєстрації за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Стаття 310 ЦК України визначає право кожної фізичної особи на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, за винятком обмежень, які встановлені законом, гарантує громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, і стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Під терміном «місце проживання» в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розуміється - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Під терміном «реєстрація» розуміється - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Разом з тим, стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» покладає на громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, обов`язок зареєструвати своє місце проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», затверджені Правила реєстрації місця проживання, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Відповідно до положень абзацу 15 пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно частини 3 статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Звертаючись до суду із позовом позивач зазначила, що вона не має можливості зареєструвати місце проживання дітей за адресою свого проживання та реєстрації, оскільки відповідач відмовився надати нотаріально завірену згоду та проходить службу в ЗСУ, що позбавляє позивача можливості отримати згоду батька на реєстрацію місця проживання дітей разом із нею. Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року №44/25, ратифікованій Україною 27.02.1991 року, вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Так, Європейській суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). З урахуванням викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи наведені вище правові норми, оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітніх дітей за зареєстрованим місцем проживання матері не суперечить інтересам дітей, але суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, виходячи насамперед з інтересів малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з зазначених вище підстав. Відповідно до вимог положень статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved