Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

20 лютого 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 16 вересня 2023 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований у Могилів-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 286. Від даного шлюбу дітей немає. Розірвати шлюб бажає з тих причин, що спільне подружнє життя між ними не склалось, причиною негараздів в сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, між ними втрачено почуття, які об`єднували їх, як подружжя. Примирення між ними неможливе так, як раніше вони неодноразово намагались налагодити сімейні відносини, проте це позитивних результатів не дало. Відповідач відмовляється добровільно з`явитись до органів ДРАЦС для розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась в своїй позовній заяві вказала, що в розгляд справи провести без її участі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного рішення суду. Від відповідача [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2023 року у Могилів-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 286, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось в них різні характери та погляди на життя, між ними втрачено почуття, які об`єднували їх, як подружжя. Позивачка вказала, що примирення між ними неможливе так, як раніше вони неодноразово намагались налагодити сімейні відносини, проте це позитивних результатів не дало. Відповідач відмовляється добровільно з`явитись до органів ДРАЦС для розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідача позову до початку розгляду справи по суті позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved