Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] заінтересована особа [INFO] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що малолітня дитина [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] який помер [INFO] у селі Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 серпня 2018 року року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Полицької сільської ради Володимирецького району від 30.08.2018 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Заявниця та [PERSON] , разом зі спільною донькою [PERSON] [INFO] та ще одною дитиною заявниці [PERSON] [INFO] , проживали в своєму будинку та вели господарство за адресою: [ADDRESS] , однак без реєстрації, оскільки будинок, ще не був введений в експлуатацію. Після 24.02.2022 року [PERSON] 25.01.2023 року був призваний за мобілізацією в умовах воєнного стану на військову службу, направлений для зарахування до особового складу військової частини [NUMBER] , де і проходив військову службу. [INFO] [PERSON] , загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вараським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.08.2023 року. [PERSON] , був єдиним годувальником для сім`ї заявниці. Будучи на військовій службі він постійно надсилав [PERSON] , на утримання сім`ї грошові перекази, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями про переказ коштів. З метою отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців [PERSON] , звернулася із заявою до [INFO] , який уповноважений скеровувати документи членів сім`ї загиблих військовослужбовців до Департаменту соцзабезпечення Міністерства оборони України. Однак, їй було відмовлено у направленні документів у Міністерство оборони України, мотивуючи тим, що немає підтвердження перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні в [PERSON] , що загинув [INFO] . З метою отримання передбачених законом пільг та виплат членам сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] мені необхідно встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні [PERSON] із 30.08.2018 року по [INFO]. Встановлення факту перебування малолітньої дитини [PERSON] на утриманні [PERSON] , необхідне заявниці для реалізації права на отиримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців, в чому їй на даний час було відмовлено. У зв`язку з вказаними обставинами, заявниця звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Вказана заява надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 30.10.2023. 29.12.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження, а також зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 07.03.2024 року було поновлено провадження у даній справі. Заявниця [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] , в судове засідання не з`явився, пояснень чи заперечень з приводу заявлених вимог не надав, про перенесення часу судового розгляду не клопотав, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи шляхом направлення процесуальних документів на адресу юридичної особи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Веретено Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого 02.10.2018 року № [NUMBER] . Заявниця має доньку неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . Згідно свідоцтва про народження доньки запис про батька в свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області 13.12.2012 року відповідний актовий запис №50, в книзі записів народжень провадився за дівочим прізвищем заявниці - « [PERSON] », ім`я, по батькові та національність батька записано за її вказівкою, записаний її батько [PERSON] . Таким чином, суд констатує, що [PERSON] відносно доньки [PERSON] є одинокою матір`ю, і крім неї, відсутній другій з батьків, який зобов"язаний утримувати неповнолітню [PERSON] . Також судом встановлено, що 30 серпня 2018 року року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 30.08.2018 року про що складено відповідний актовий запис №9 Від даного шлюбу [PERSON] , та [PERSON] , мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] , та [PERSON] , разом зі спільною донькою [PERSON] [INFO] та ще одною дитиною заявниці [PERSON] [INFO] , як сім`я проживали в своєму будинку та вели господарство за адресою: [ADDRESS] , однак без реєстрації, оскільки будинок, ще не був введений в експлуатацію, що підтверджується актом про встановлення факту проживання осіб на території Полицької територіальної громади від 29.08.2023 року с.Веретено, на підставі свідчень сусідів за адресою [ADDRESS] проживали без реєстрації та вели спільне господарство з 30.08.2018 року по [INFO]: [PERSON] , [PERSON] [INFO] , діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] . [INFO] . Хоча в цей період [PERSON] , згідно довідки, виданої Вараською міською радою №370 від 09.08.2023 року був зареєстрований, але не проживав за адресою: [ADDRESS] . Підстава: по господарська книга №2 за 2021-2025 роки господарство №199. В період спільного проживання разом виховували та утримували двох неповнолітніх доньок, [PERSON] , купував одяг для дітей продукти харчування та інші речі необхідні для утримання сім`ї був єдиним годувальником для сім`ї. [PERSON] , вважав [PERSON] [INFO] , як свою рідну доньку, її виховував, постійно утримував та фінансово допомагав. Після 24.02.2022 року [PERSON] 25.01.2023 року був призваний за мобілізацією в умовах воєнного стану на військову службу, направлений для зарахування до особового складу військової частини [NUMBER] , де і проходив військову службу. Однак будучи на військовій службі [PERSON] , постійно надсилав [PERSON] , на утримання сім`ї грошові перекази, що підтверджується копіями платіжних інструкцій про переказ коштів, на рахунок [PERSON] . [INFO] [PERSON] , загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вараським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.08.2023 року. Також в судовому засіданні встановлено, що з 2021 року [PERSON] , ніде не працює, що підтверджується довідкою форми ОК-5, про індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, виданої Пенсійним фондом України від 31.08.2023 року, у зв`язку з чим заробітна плата [PERSON] , була для заявниці та двох неповнолітніх дітей, постійним і основним джерелом засобів до існування. Тобто судом встановлено, що [PERSON] , є особою, яка тривалий час здійснював систематичне забезпечення дружини, доньки та доньки дружини [PERSON] продуктами харчування, одягом, медикаментами у разі необхідності, забезпечував належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. У зв`язку з вищевикладеним, у заявниці виникла необхідність для звернення до суду з заявою про встановлення факту перебування дитини на утриманні [PERSON] Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Як вбачається зі ст.268 Сімейного Кодексу України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. В даному випадку, суд приходить до висновку, що покійний [PERSON] , фактично та на постійній основі виконував батьківський обов`язок та утримання [PERSON] , [INFO] , оскільки з біологічним батьком дитини заявниця [PERSON] , не спілкується та не володіє його місцем перебування та мати самостійно була неспроможна забезпечити належне матеріальне забезпечення дітей. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. [PERSON] , за життя здійснював утримання та догляд за дитиною дружини [PERSON] яка народилася до їх одруження, який мав характер постійної допомоги, надавався систематично. На той період життя основним джерелом доходу в їх сім`ї була заробітна плата [PERSON] . Інших осіб, які могли здійснювати догляд за неповнолітньою дитиною [PERSON] окрім [PERSON] , (законного опікуна, піклувальника) не було. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved