Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком посилаючись на те, що з вересня 2017 року з ним за адресою [ADDRESS] постійно проживає без реєстрації його малолітня донька [PERSON] , [INFO] .. Будинок належить на праві власності його матері [PERSON] . Зазначив, що його донька [PERSON] з 11.10.2010 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] , тобто по місцю реєстрації своєї матері,відповідачки [PERSON] . Вказав, що матір`ю дитини [PERSON] він перебував у шлюбі з 17 серпня 2007 року по 21 грудня 2016 року. Стверджував, що після розірвання шлюбу відповідач повторно одружилася та народила двох дітей, які наразі проживають з її батьками, оскільки остання розірвала шлюб з другим чоловіком та виїхала на роботу закордон. 3 01 вересня 2016 року [PERSON] розпочала навчання в комунальному закладі «Чернівецька спеціальна школа №3» і на даний час вона навчається в 6 класі даного навчального закладу. Комунальний заклад «Чернівецька спеціалізована школа № 3» в характеристиці [PERSON] , як учениці 6 класу, зазначив, що у дитини є порушення інтелектуального розвитку легкого ступеня, проживає з батьком [PERSON] , бабусею, дідусем, знаходиться на повному утриманні батька. Батько дитини займається навчанням, вихованням дитини турбується про стан її здоров`я, мати дитиною не цікавиться та не займається, до школи не навідується. Зазначив, що особливості розвитку дитини, стан її здоров`я підтверджується довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 01 червня 2023 року та випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , яка видана КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Роша». Вказав, що на даний час укласти нотаріально посвідчену угоду з відповідачем про місце проживання дитини [PERSON] не можливо в наслідок того, що відповідачка виїхала на роботу за межі України. Згідно з повідомленням матері відповідача остання виїхала на роботу в Чехію. Стверджував, що на даний час відсутня будь яка можливість визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком в позасудовому порядку. Визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, дасть можливість зареєструвати дитину по місцю її фактичного проживання. А тому просив визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] [INFO] . Представник позивача в останнє судове засідання не з`явилась, до суду подала клопотання в якому просила закінчити розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи та письмовий відзив на позов від неї до суду не надходили. Третя особа - представник Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі, щодо задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є вихователькою дитини в школі, та вказала, що [PERSON] з школи забирає батько, рідко бабуся чи дідусь. Дитина за станом здоров`я потребує уваги батька. Близько трьох років назад мама [PERSON] прийшла в школу, проте дівчинка її не впізнала. Малолітня дитина [PERSON] в присутності педагога в судовому засіданні пояснила, що мама не цікавиться її життям, востаннє бачила її три роки назад, про те де вона зараз їй не відомо. Вказала, що хоче жити з батьком, який опікується нею та доглядає її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача та вказав, що дитина проживає з батьком, дідусем і бабусею. Батько піклується про неї. Маму він ніколи не бачив, йому відомо вона кудись поїхала. Позивач [PERSON] в якості свідка в судовому засіданні пояснив, що дитина проживає з ним з 2017 року. Відповідач з ними не проживає, дитиною не цікавиться, не виходить на зв`язок, коштів на утримання дитини не дає. Донька не проявляє бажання жити з мамою. Дитиною опікується він та доглядає її. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування останнього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в це судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідившиписьмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 2 ст.160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 жовтня 2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції (а.с.11). Відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці 21 грудня 2016р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17 серпня 2007 року в міському відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1444 (а.с. 10). Згідно з довідкою про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване в житловому будинку №543433 від 01.06.2023р. [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідку про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване в житловому будинку №544081 від 06.06.2023р. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно з актом № 637 про підтвердження проживання без реєстрації від 17.08.2023р. складеного КП «Містосервіс» [PERSON] 2010р.н. проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с. 41). Довідками №147 від 30.05.2023р. (а.с. 14), №355 від 29.11.2023р. (а.с. 73) та Характеристиками №150 від 30.05.2023р. (а.с.15), №269 від 22.09.2023р. (а.с. 72) виданими КЗ «Чернівецька спеціальна школа №3» встановлено, що дитина перебуває на утриманні батька, який про неї піклується, слідкує за її здоров`ям забезпечує всім необхідним, дитина доглянута. Батько постійно цікавиться навчанням дитини та бере участь у житті класної родини. Мати дитиною не цікавиться та не займається її навчанням та вихованням, до школи не навідується. Відповідно до довідки №666 від 12.09.2023р. виданої військовою частиною [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом з 29.05.2023р. по теперішній час (а.с. 71). З висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради (а.с.108-110) вбачається, що згідно із актом оцінки потреб сім`ї/особи встановлено, що сім`я проживає у власному трикімнатному будинку з частковими зручностями, у дитини наявні окремі місця для сну, навчання та відпочинку у власній кімнаті. [PERSON] на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не знятої чи непогашеної судимості не має. Перебуває на військовій службі за призовом. Мати [PERSON] проживає за межами України її двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу перебувають на утриманні бабусі.. Дитина [PERSON] перебуває на утриманні батька, який займається її вихованням та навчанням, слідкує за її здоров`ям, забезпечує всім необхідним. Мати дитини нею не цікавиться та не займається. Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради була присутня бабуся [PERSON] [PERSON] , яка підтвердила, що її донька [PERSON] проживає за межами України та не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з батьком. На підставі вищевикладеного виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає зо доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] . Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства") батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Суд також бере до уваги, що позивач займається вихованням малолітньої доньки, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з батьком, який фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Відповідно до ст.157 ч.3 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, а також те, що на даний час малолітня донька проживає з батьком, за місцем проживання дитини створені всі необхідні умови, суд приходить до висновку про необхідність визначити місця проживання [PERSON] разом з батьком - [PERSON] , задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved