Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У січні 2024 року адвокат Ліфшиць З.О., яка діє в інтересах позивача звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що з квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано на підставі рішення суду від 27 жовтня 2021 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано разом з позивачем. Останній часом стоснуки між позивачем та відповідачем погіршились та з часу розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди стосовно їх спільної дитини, щодо графіку спілкування сина із позивачем, місця його проживання. Обумовлено це тим, що позивач та відповідач володіють по частини квартири за адресою: [ADDRESS] і відповідач тисне на позивача, погрожує продати лише свою частку квартири або заселити туди невідомих осіб. Відповідач не бажає проживати разом із позивачем та їх сином. Позивач вважає, що їх сину буде краще проживати разом із ним, жодних перешкод у залишенні проживати дитині із ним немає, так як він є турботливим батьком, піклується про здоров`я сина, немає шкідливих звичок, не перебуває на обліку у лікарнях, не веде аморальний спосіб життя, має сталий дохід, при цьому син неодноразово виявляв бажання постійно проживати саме із позивачем. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 березня 2024 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на Орган опіки та пілкування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника третьої особи Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради міста Кривий Ріг надійшли письмові пояснення у яких вказано, що відповідно до п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 зі змінами та ст.ст.919, 160, 161 СК України орган опіки не має можливості підготувати висновок у зв`язку з тим, що дитині [PERSON] , [INFO] , виповнилось повних 15 років. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ліфшиць З.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, згідно наданої заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник третьої особи Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради міста Кривий Ріг у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, рішення прийняти з урахуванням рішення виконкому Покровської районної у місті ради № 7/01-32/818 від 21 лютого 2024 року. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб 21 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 21 квітня 2007 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100 від 21 квітня 2007 року (а.с.7). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 930 від 05 серпня 2008 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8-11). Як встановлено судом, позивач [PERSON] , а також відповідач [PERSON] та їх спільна дитина [PERSON] , всі разом зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст.9 Конституції України\~та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону України Про охорону дитинства\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.160\~СК України,\~місце \~проживання дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За змістом ч.1-2 ст.161\~СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди що до того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, слід керуватися частиною третьою\~статті 160 СК України\~та положеннями\~статті 29 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Таким чином, якщо батьки проживають окремо,\~місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями\~статті 29\~ЦК України. За результатами розгляду справи, судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] станом на момент розгляду справи у суді досяг віку 15 років, а отже наділений законним правом вільно та самостійно обирати собі місце проживання. Крім того, як позивач, так і дитина разом з відповідачем зареєстровані разом за однією адресою, при цьому відповідач не мала жодних заперечень щодо позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом не встановлено будь-якого порушеного, невизнаного або оспорюваного права позивача, яке б підлягало судовому захисту, оскільки право на вільний вибір проживання з 14 років належить виключно дитині, у зв`язку із чим, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення позову. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed