Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 60 178, 25 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.12.2018 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №Р29.13032.004727499 07.07.2023 між АТ "Ідея Банк" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, АТ "Ідея Банк" передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ "Ідея Банк" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ « ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № Р29.13032.004727499 від 28.12.2018 р. в сумі 60 178,25 грн., з яких: 17 454,03 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 42 724,22 грн. - сума заборгованості по відсотками. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 07.07.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № Р29.13032.004727499 в розмірі 60 178,25 грн., з яких: 17 454,03 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 42 724,22 грн. - сума заборгованості по відсотками. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року відкрито провадження в справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 13.03.2024 року представником відповідача подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, а також заяву про невідповідність позовних вимог умовам кредитного договору, у зв`язку з чим просить суд проводити розгляд справи без її участі, правова позиція та заперечення викладені в заявах та клопотаннях. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, відповідно до змісту якої останній просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Вивчивши матеріали позовної заяви, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір № Р29.13032.004727499, за умовами якого позивач надав відповідачу в кредит 18 722 грн. строком на 36 місяців, з процентною ставкою 15,5 % в рік. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "ФК "ЄАЗПБ" укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Р29.13032.004727499 від 28.12.2018 р., укладеним між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАЗПБ". Згідно п.2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ "ФК "ЄАЗПБ", а ТОВ "ФК "ЄАЗПБ" приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п.2.2 Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ "ФК "ЄАЗПБ" за цим Договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ "ФК "ЄАЗПБ" в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. В позовній заяві представником позивача зазначається, що відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАЗПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Р29.13032.004727499 від 28.12.2018 р., в сумі 60 178,25 грн., з яких: - 17 454,03 грн. - заборгованість за основним боргом; - 42 724,22 грн. - заборгованість за відсотками; - 0 грн. - заборгованість за комісіями. В той же час, відповідно до пункту 6.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків який є невід`ємною частиною договору. Згідно до Додатку до Паспорта споживчого кредиту Графік щомісячних платежів за кредитним договором сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме: строк на який надано кредит - 36 місяців, сума кредиту - 18 722,00 грн., сума нарахованих процентів - 5 791,66 грн., плата за обслуговування - 29 145,42 грн., а всього 53 659,08 грн. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).Тому, наданий розрахунок заборгованості не є належним доказом суми заборгованості, оскільки з нього не можливо встановити формування заборгованості та її складові. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Доказів розрахунку заборгованості за Кредитним договором № Р29.13032.004727499 від 28.12.2018 р., а саме на суму 53 659.08 грн., суду не надано. З наданої позивачем Таблиці обчислення загальної суми вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договром про споживчий кредит, заборгованість відповідача за період з 02.02.2019 по 28.12.2021 становить 53 659,08 грн., що не узгоджується із позовними вимогами, які позивач просить задовольнити в описовій та у прохальній частині позову, вказуючи зовсім іншу заборгованість та інший розрахунок на суму 60 178, 25 грн. Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19. Враховуючи вищевикладене суду неможливо встановити формування заборгованості та її складові. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Крім того, судом встановлено, що розрахунок містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Крім всього іншого, встановивши, що на підтвердження наявності в особи заборгованості за кредитним договором ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову про стягнення з відповідачки боргу за спірним кредитним договором. Відповідний правовий висновок міститься в Постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 01.02.2023 № 199/7014/20 (61-17825св21). Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed