Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27.09.2008, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Через різні погляди на сімейні цінності подружнє життя сторін не склалося, тому декілька років останні проживають окремо. Спілкування між позивачем та відповідачем стосується лише тем, які пов`язані з вихованням дитини. Позивач вважає, що необхідності у наданні строку для примирення немає. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому вона наполягає на його розірванні. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] , яка у випадку розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав особисто 06.03.2024 засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 27.09.2008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.09.2008 Виконкомом Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 12 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що спору між подружжям про визначення місця проживання дитини та про поділ майна, на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить визнати за нею право іменуватися після розірвання шлюбу її шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved