Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник заявниці [PERSON] адвокат Турчин Ю.І. просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці покликався на те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя померла заповіту не склала. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом до майна померлої [PERSON] . Заявниця на час смерті матері постійно проживала разом з нею, здійснювала догляд, забезпечувала її лікуванням, а після смерті здійснила її поховання. [PERSON] разом з матір`ю вели спільне господарство і були пов`язані спільним побутом. Заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу заявниця не подавала. Отже, спадщину, яка відкрилася після смерті матері, [PERSON] прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем. З метою оформлення спадкових прав заявниця 15 січня 2024 року звернулася до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на майно, яке складається з 1/4 частки квартири в [ADDRESS] . Однак нотаріусом було відмовлено у видачі такого та роз`яснено, що нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини, а тому їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання з померлою мамою на час відкриття спадщини. Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19 лютого 2024 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 19/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2024 заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.03.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 20/. Ухвалою від 10.04.2024 справу розглядом відкладено на 07.05.2024 /а.с. 30/. Розгляд справи по суті відбувся 07.05.2024 без участі сторін. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Турчин Ю.І. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були батьками заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.1963 /а.с. 8/. Також судом встановлено, що 30.10.1982 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.03.2022 /а.с. 9/. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 06.10.1988 складено відповідний актовий запис № 392 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиціїЛьвівської області та повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2024 /а.с. 11/. Також судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 05.08.2008 складено відповідний актовий запис № 491 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2008 /а.с. 10/. Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст.\~1220\~ЦК України та складається з 1/4 частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] /а.с. 12/. Відповідно до експертного висновку № 056/184-m від 06.02.2024 особові імена [PERSON] (свідоцтво про смерть, свідоцтво про право власності на квартиру, записи [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними /а.с. 16/. Факт реєстрації та проживання [PERSON] на момент смерті в [ADDRESS] підтверджується довідкою, наданою КП «Управляюча компанія «Комфортний Стрий», від 04.01.2024 за № 027 /а.с. 13/. Відповідно до ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Заповіту спадкодавець [PERSON] на випадок смерті не складала, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи № 31/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Стрийською ДНК листом від 15.01.2024 № 37/02-14 відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна, що розташоване у м. Стрию Львівської області, після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с. 15/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини та відсутнє підтвердження постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 та 3 ст.\~1223\~ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У статті 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268\~ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Надані заявницею докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність прав на спадкове майно. Так, судом встановлено та підтверджується копіями паспорта громадянина України серії [NUMBER] , свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, матеріалами спадкової справи №31/2024 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , що остання заповіту на випадок смерті не складала, заявниця [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом, яка звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці вказаної черги відсутні /а.с. 4-15/. Стрийською ДНК листом від 15.01.2024 № 37/02-14 відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна, що розташоване у м. Стрию Львівської області, після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с. 15/. Факт проживання [PERSON] без реєстрації спільно з [PERSON] на момент смерті останньої в [ADDRESS] підтверджується довідкою, наданою КП «Управляюча компанія «Комфортний Стрий», від 04.01.2024 за № 027 та актом № 004 від 04.01.2024 /а.с. 13-14/. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Беручи до уваги, що заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст.\~294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявниці. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268\~ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 07.05.2024, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 07.05.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 16.05.2024.

Outcome: approved