Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1987, шлюб не розірваний. Майно, придбане у шлюбі, до складу якого входять транспортні засоби та квартира зареєстровані на відповідача, грошові кошті на банківських вкладах на його ім`я. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самосійного заробітку (доходу). Вважаться, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до с. 70 СК України, ст. 370 ЦК України, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка змінювала та уточнювала позовні вимоги після отримання відомостей від банківських установив щодо відкритих та закритих рахунків на ім`я відповідача та суми коштів, що на них перебували, та з урахуванням висновків судової автотоварознавчої експертизи. Після зміни предмету позову та зменшення розміру позовних вимог, [PERSON] просить суд: \~ \~ \~ \~Визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 389320574101). \~ \~ \~ \~Автомобіль «SUBARU FORESTER» 2019 року випуску д.н.з. [NUMBER] , та автомобіль «BMW 530XD» 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] , виділити [PERSON] , припинивши на них право спільної сумісної власності. Стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за належні їй 1/2 частку у праві власності на автомобіль «SUBARU FORESTER», 2019 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіль «BMW 530XD», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , в сумі 596\~585, 19 грн. Виділити їй у власність 1/2 частину грошових коштів із коштів, що обліковувались на банківських депозитних рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] : - AT «ОТП БАНК» - IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-USD, дата відкриття - 16.02.2023р за договором №N00/870782/23; дата закриття-18.05.203р.)- 1300,00 доларів США(1/2 частка); - AT «ОТП БАНК» - IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-16.02.2023р за договором №N00/556749/23; дата закриття-18.05.203р.)- 5000,00 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-01.05.2023р.; дата закриття-31.05.2023р. за договором №314565837)- 37500,00 гривень(1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття -05.05.2023р. за договором №314646451)- 40000,00 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-05.05.2023р за договором №314485261)- 45771,31 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-10.05.2023р. за договором №314737057)- 40000,00 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-15.05.2023р. за договором №314920701)- 40000,00 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-20.05.2023р. за договором №315065732)- 40000,00 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» LBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття - 25.05.2023р. за договором №315177554)- 40000,00 гривень (1/2 частка); - AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-31.05.2023р. за договором №315353591)- 40000,00 гривень (1/2 частка); - АТ «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-02.04.2023р, дата закриття -05.07.2023р. за договором №313945241)- 250000,00 гривень (1/2 частка), а всього - 353 271,30 грн. та 1300,00 доларів США, стягнувши їх з [PERSON] . Просить також стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати по справі. Позовна заява надійшла до суду 01.06.2023. Ухвалою судді від 07.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 13.06.2023 суд задовольнив заяву [PERSON] про забезпечення доказів, витребувавши з банківських установ дані по наявні рахунки відповідача та рух коштів по ним. Ухвалою суду від 03.07.2023 визначено, що розгляд справи належить проводити в загальному позовному провадженні зі стадії відкриття провадження та призначено у підготовче судове засідання на 10 серпня 2023 року. 17.10.2023 представник позивача адвокат Святная О. В. подала заяву про зміну предмету позову. 09.02.2024 представник позивача адвокат Святная О. В. подала заяву про зменшення розміру позовних вимог. 16 листопада 2023 судом задоволено клопотання\~представника відповідача\~\~про призначення\~судової автотоварознавчої\~експертизи, провадження на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 26.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 03.11.2023 року від представника відповідача адвоката Сагаль С. В. надійшов відзив на позов з додатками до нього (т.2 а.с. 30-35), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити у повному обсязі, із заявленим позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, посилаючись на те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштам, працею у набутті майна. Джерелом набуття майна мають бути спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Повідомляє, що у відповідача наявний також транспортний засіб «ПЕЖО», д.р.н. [NUMBER] . Позивач не надав до позову жодного належного та допустимого доказу, який би обґрунтовував заявлені вимоги, окрім презумпції права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане у шлюбі. Зазначає, що транспортний засіб «Субару Форестер», д.р.н. [NUMBER] , був придбаний відповідачем за особисті кошти в кредит. [PERSON] , уклав договір кредиту з АТ «ОТП Банк». Банк вніс кошти за [PERSON] до автосалону в рахунок купівлі автомобіля. В подальшому, протягом 2020 року, боргові зобов`язання відповідачем перед банком були погашені. Тобто, позивачка ніякого відношення до грошей, за які відповідач придбав транспортний засіб «Субару Форестер», д. р. н. [NUMBER] , не має, а також не надала відповідачу їх із своєї заробітної плати медичної сестри. Транспортний засіб «БМВ», д.р.н. [NUMBER] , також був придбаний відповідачем за особисті кошти, який він у подальшому поставив на облік та зареєстрував на себе у м. Чернігові. Позивачка ніякого відношення до грошей, за які відповідач придбав вказаний транспортний засіб, не має. Транспортний засіб «ПЕЖО», д.р.н. [NUMBER] , відповідач також купив у кредит за власні кошти, як заставне майно. Зазначений автомобіль був у ДТП, на даний час пошкоджений і не відремонтований. Гроші, які відповідач отримав, як страхове відшкодування по договору добровільного страхування «Каско», знаходяться на депозиті відповідача. Позивач хоче поділити страхове відшкодування, але виходить, що позивачка буде ділити і автомобіль, який був фізично знищений, і кошти. Квартиру купував відповідач також за свої особисті кошти по договору іпотеки в банку ЕРСТЕ, який пізніше перейменували у ФІДОБАНК. Достроково іпотека була виплачена відповідачем у 2015 році, яка бралася на 30 років. Позивачка не обслуговувала квартиру, не сплачувала за неї комунальні платежі, не робила у ній ремонт, тощо. Відповідач повністю забезпечував свою дружину під час перебування у шлюбі, крім коштів, які отримувала позивачка як допомогу від держави по догляду за дитиною до 3 років, а також у подальшому своєї заробітної плати. Комунальні послуги своєї дружини за квартиру, в якій вона проживає і зареєстрована на даний час, завжди оплачував відповідач, і оплачує по цей день. Кошти або зараховуються на рахунок дружини, або даються їй безпосередньо. У судове засідання [PERSON] не з`явилася. Представник позивача адвокат Святная О. В. у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити з урахуванням зменшення розміру позовних вимог. Додатково пояснила, що сторони на час подачі позову перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1987. Майно, яке було набуте у шлюбі, це квартира та два автомобілі, які зареєстровані за відповідачем та перебувають у його володінні. Позивачка не претендує на автомобілі, оскільки це майно є неподільним, тому просить стягнути з відповідача компенсацію їх вартості з урахуванням висновку оціночної експертизи. Також просить стягнути половину коштів, які знаходились у банках та обліковувались на рахунках відповідача на час виникнення спору між сторонами. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сагаль С. В. позов не визнали, посилаючись на те, що зазначене у позові майно та грошові кошти є особистою власністю [PERSON] , тому поділу не підлягають, про що зазначено у відзиві. Відповідач додатково пояснив, що все майно придбане у шлюбі за його власні кошти. Квартира купувалась ним в іпотеку, робився ремонт за його кошти, та фактично була подарована дочці, яка там проживає разом з дітьми. Автомобілі купував також за свої кошти. Грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, належать доньці. Автомобілем, який потрапив в ДТП користувалась донька, оскільки цей автомобіль зареєстрований на нього, то відповідно на його рахунок у січні 2023 року було перераховано страхове відшкодування у сумі 484500 грн. Але фактично автомобіль належав доньці, тому і кошти належать їй. Кошти були розміщені на декількох депозитах, для зручності, щоб можна було частково знімати для ремонту автомобіля. До цього часу ремонт не закінчений. Дружина працює медичною сестрою, які кошти вона заробляє, йому невідомо. Всі комунальні платежі сплачує він, вся побутова техніка купувалась ним. Мирову угоду яку він запропонував заключити, позивачем відхилено. Свідок [PERSON] , дочка подружжя [PERSON] , допитана за клопотанням сторони відповідача, в судовому засіданні пояснила, що не має нічого проти поділу майна між батьками, тому що розуміє конфлікт, який стався між ними. Батьки у шлюбі перебували 36 років. Вона проживає більше 15 років за адресою по [ADDRESS] , батьки подарували цю квартиру їй на весілля, але офіційно її не оформлювали. У квартирі проживає вона разом з чоловіком та двома дітьми. Батько є фізичною особою-підприємцем, займається будівництвом, ремонтами будинків, офісів, який має дохід - їй невідомо. Мати працює операційною медичною сестрою у пологовому будинку, заробітна плата біля 6 тис грн. Після подачі матір`ю позову, вона знала, що до позовних вимог також включені кошти страхового відшкодування за її машину, які знаходяться на депозитному рахунку батька, так як машину купував у кредит батько. Квартиру купував батько у 2007 році в кредит в іпотеку, перебуваючи у шлюбі. Кредит виплачував батько за власні кошти, бо заробітна плата матері була набагато менша. Транспортні засоби придбані батьком « [PERSON] » та «БМВ», він ними користувався, їй купувався « [PERSON] », який потім нею продався і купили у 2020 році в салоні автомобіль «Пежо», батько брав кредит на себе, тому що вона (дочка) офіційно не працювала. Автомобілем користувалась повністю вона, потрапила в ДТП, «КАСКО» було оформлено на неї та батька, а виплатили відшкодування на рахунок батька, тому що машина оформлена була на нього. Не встигли переоформити, бо почалось повномасштабне вторгнення, після виплати не могли вирішити, чи взяти інший автомобіль, чи ремонтувати цей. Кошти їм порекомендували покласти на декілька депозитів, щоб зберегти їх у випадку інфляції. Потім все-таки вирішили ремонтувати автомобіль, і батько почав частково потроху знімати кошти і давав їй на ремонт. Сума відшкодування перебувала на декількох депозитних рахунках. Відразу всю суму не хотіли знімати, щоб не втрачати проценти. Коли вже вийшли на фінішну пряму, то зняли всю суму, яка знаходиться на руках. Матері належить квартира по [ADDRESS] , яка дісталась їй у спадок, ремонт робився батьком і комунальні платежі теж сплачуються батьком. Після розлучення також батько сплачує кредит за телефон, який купувався матері. З батьками вона не проживає з 2008 року. Бюджет у кожного свій, але фінансово батьки допомагають їй. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.1987, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.01.2024 шлюб між ними розірваний (т. 1 а.с. 33, т. 2 а.с.205). Надані докази стосовно нерухомого майна, рухомого майна та грошових коштів: Спірна квартира: Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.08.2008 та відомостями з Державного реєстру речових правна на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, за [PERSON] зареєстроване право власності на двокімнатну квартиру у [ADDRESS] , загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м, підстава реєстрації права власності: свідоцтво про право власності, видане Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 03.08.2008 (т. 1 а.с. 34-37). Згідно з висновком експерта С-23098/3 експертного будівельно-технічного дослідження з визначення ринкової вартості нерухомого майна Експертної фірми «Еталон» від 04.05.2023, ринкова вартість двокімнатної квартири загальною площею 63,3 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , становить 1 719 891 грн (т.1 а.с. 12-22). Кредитні догори, договори іпотеки, кошти за якими за свідченням відповідача були вкладені у придбання квартири, сторонами суду не надавались. Автомобілі, придбані за час перебування у шлюбі: Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, за [PERSON] зареєстрований автомобіль SUBARU FORESTER, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль BMW 530XD, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіль PEUGEOT, 2020 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т. 1 а.с.39,40, т. 2 а.с. 39). Щодо автомобіля BMW 530XD, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був зареєстрований за відповідачем 21.12.2018, договорів купівлі-продажу, тощо, окрім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суду не надано. Автомобіль SUBARU FORESTER, рік випуску 2019, був придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.12.2019 з ТОВ «ВіДі-Стар», ціна з ПДВ складала 932 000 грн (а.с. 41-42, 43, 44 т. 2). 27.12.2019 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7000286523, розмір кредиту 539357,95 грн, з них 466000 грн на купівлю транспортного засобу, 59648 грн. страхова премія, дата остаточного повернення кредиту 27.12.2025, кредит виданий на купівлю транспортного засобу SUBARU FORESTER, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 40 ). Згідно з довідкою АТ «ОТП БАНК» від 23.10.2023, станом на 23.10.2023 [PERSON] виконав боргові зобов`язання на суму 539557,95 грн у повному обсязі (а.с. 45). Автомобіль PEUGEOT, 2020 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , був придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.12.2020 з ТОВ «ВІДІ-АВЕНЮ», ціна з ПДВ складала 755 000грн (а.с. 46-48 т. 2). 27.12.2020 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7000537555, разом з договором застави, розмір кредиту 542481,25 грн, з них 528500 грн. на купівлю транспортного засобу, 13321,25 грн. страхова премія, дата остаточного повернення кредиту 27.12.2026, кредит виданий на купівлю транспортного засобу PEUGEOT, 2020 року випуску (а.с. 49 т. 2). Згідно з довідкою АТ «ОТП БАНК» від 23.10.2023 станом на 23.10.2023 [PERSON] виконав боргові зобов`язання на суму 542481,25 грн у повному обсязі (а.с. 50, 51-54 т. 2). Автомобіль PEUGEOT, 2020 року випуску, був учасником ДТП, яка сталась 21.08.2022, за обставинам якого у нього розірвалось переднє колесо, авто виїхало за межі проїзної частини на здійснило наїзд на електроопору. В діях водія склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відсутній, провадження у справі закрито (а.с. 112-118 т. 2). Страхове відшкодування за ремонт автомобіля PEUGEOT 2008, р. н. [NUMBER] , склало 484500,00 грн та було перерахованого на рахунок [PERSON] у АТ «ПУМБ» 23 січня 2023 року, згідно з платіжною інструкцією №941 від 23.01.2023 АТ «ПРОСТО-страхування (т. 2 а.с.119). Згідно з висновком судової авто товарознавчої експертизи Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 04.01.2024, призначеної ухвалою суду, ринкова вартість, з урахуванням зносу, на момент проведення експертизи: КТЗ марки SUBARU FORESTER, 2019 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , об`ємом двигуна 2498 куб. см, становить 857 730,02 грн; КТЗ марки BMW 530XD, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 2993 куб. см, номер кузова [NUMBER] , може становити 335 440,35 грн (а.с. 156 -187). Рахунки на ім`я відповідача у банківських установах: За даними АТ «ПУМБ», наданими на виконання ухвали суду, на ім`я [PERSON] було відрито 43 депозитні рахунки у період з 03.11.2017 по 31.05.2023, з них на час надання суду інформації залишився відкритим тільки один рахунок на суму 80000 грн (а.с. 82-84 т. 1). У день перерахування страхового відшкодування, 23.01.2023 у АТ «ПУМБ» був відкритий депозитний рахунок на суму 431000 грн. Загальна сума депозитних внесків у АТ «ПУМБ» за період після 23.01.2023 перевищила 1500 000 грн, без урахування 431000 грн, внесених 23.01.2023. За даними AT «ОТП БАНК» на ім`я [PERSON] протягом 2016- 2023 років було відкрито 26 депозитних о рахунків, залишки за якими відсутні (а.с. 102-219 т. 1). Вісім депозитних рахунків було відкрито на ім`я [PERSON] протягом 2013-2019 років у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», рахунки на даний час закриті (а.с. 87-100 т. 1). З загальної суми грошових коштів, які перебували на депозитних рахунках чоловіка, розмір яких перевищував 2 000 000 грн, позивачка претендує на половину суми депозитів тільки за десятьма рахунками у розмірі 353291,30 грн, з них: Строковий банківський вклад у AT «ОТП БАНК» - IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку -USD, дата відкриття - 16.02.2023р за договором № N00/870782/23; дата закриття-18.05.2023р.) був внесений у розмірі 2600 доларів США ( а.с.111 т.1) Строковий банківський вклад у AT «ОТП БАНК» AT «ОТП БАНК» - IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-16.02.2023р за договором №N00/556749/23; дата закриття-18.05.2023р.) був внесений у розмірі 10\~000 грн (а.с.107 т.1). Стосовно рахунків у АТ «ПУМБ» наявні такі відомості: Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття- 01.05.2023р; дата закриття-31.05.2023р. за договором №314565837)- 75000 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття -05.05.2023р. за договором №314646451)- 80000 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-05.05.2023р за договором №314485261)- 91542,62 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття -10.05.2023р. за договором №314737057)- 80000,00 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-15.05.2023р. за договором №314920701)- 80000,00 гривень (1/2 частка) ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття-20.05.2023р. за договором №315065732)- 80000,00 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття - 25.05.2023р. за договором №315177554)- 80000,00 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у AT «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] (валюта рахунку-гривня, дата відкриття - 31.05.2023р. за договором №315353591)- 80000,00 гривень ( т.2 а.с. 12); Депозитний рахунок у АТ «ПУМБ» IBAN- [NUMBER] ( [NUMBER] ) (валюта рахунку-гривня, дата відкриття - 02.04.2023р, дата закриття -05.07.2023р. за договором №313945241)- 50000,00 гривень ( т.2 а.с. 12), Всі спірні рахунки, за виключенням валютного, були відкриті після 01.05.2023, кошти, які перебували на депозитах, зняті. Питання про те, чи перекладались кошти з одного банківського рахунку на інший, чи витрачались після зняття їх з депозиту, не було предметом доказування в суді. Сторона відповідача надала інформацію про доходи відповідача: [PERSON] є фізичною особою - підприємцем та платником єдиного податку (а.с. 55,56). Згідно з податковими деклараціями [PERSON] загальна сума його доходів на 2018 рік склала 276 047,82 грн, за 2019 рік 1\~140 658,54 грн, за 2020 рік 1\~914 859,41 грн,за 2021 рік- 704 938,70 грн, за 2022 рік 257 417,04 грн, за 2023 рік 276 936,80 грн (а.с. 57-79). [PERSON] отримав кредити у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» через підсистему monobank, на покупку частинам не зазначених у кредитних договорах товарів: 02.08.2022 ліміт 34339,00 грн, 06.01.2022- ліміт 24298,00 грн, 06.07.2023 ліміт 3951,00 грн (а.с. 80-103). Протягом серпня 2020- жовтня 2023 зі свого рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] перерахував [PERSON] від 500 до 5000 грн щомісячно (а.с. 121-122 т. 2 ). Сторона позивача інформації про доходи [PERSON] не надала, однак в суді прийнято без заперечень, що вона зайнята суспільно-корисною працею, працює медичною сестрою. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 60 СК України майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу).\~ Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним\~із подружжя\~укладено договір\~в інтересах\~сім`ї,\~то гроші,\~інше майно,\~в тому\~числі гонорар,\~виграш,\~які були\~одержані за\~цим договором,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ст.\~63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу.\~ Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Статтею 70 СК України передбачено, що уразі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором.\~ При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї . За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно зі ст. 71 СК України \~ майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина\~та чоловік\~не домовилися\~про порядок\~поділу майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~ \~Неподільні речі\~присуджуються одному\~з подружжя,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними.\~ \~Речі для\~професійних занять\~присуджуються тому\~з подружжя,\~хто використовував\~їх у\~своїй професійній\~діяльності.\~Вартість цих\~речей враховується\~при присудженні\~іншого майна\~другому з\~подружжя.\~ Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Суд дійшов висновку, що все майно, заявлене до поділу, було придбано сторонам у період зареєстрованого шлюбу, на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~та належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що доходи [PERSON] були меншими ніж доходи відповідача. Більш високий дохід відповідача не змінює правовий статус майна, набутого в період шлюбу, зі спільного сумісного на його особисте. Окрім того, законом прямо передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від\~\~\~24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована.\~\~Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. З 2017 року судова практика та зазначена правова позиція залишаються незмінними та зводяться до того, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі \~№ 343/1294/18, при винесенні рішення акцентував увагу на тому, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. На спростування презумпції належності майна до спільної сумісної власності відповідач належних, допустимих та достатніх доказів не надав. Заперечення відповідача проти позову зводяться до того, що спірні квартира та автомобілі належать йому особисто, оскільки були придбані в кредит, який погашав він. Суд з такою позицією погодитьсь не може, оскільки законом передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки також і для другого з подружжя, кредитна заборгованість, у разі її наявності на день звернення до суду, з придбання майна у шлюбі, також підлягала б поділу у разі поділу майна. Як зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2020 у справі №320/3072/18, суди дійшли правильного та обґрунтованого висновку, що спірне нерухоме майно придбане подружжям під час перебування у шлюбі та за кредитні кошти, які використані в інтересах сім`ї, а тому воно підлягає поділу між ними в рівних частинах. Належних і допустимих доказів на спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, відповідачем не надано, в тому числі не доведено факту придбання спірної квартири за власні кошти, погашення кредиту за власні кошти, що є його процесуальним обов`язком. У справі, яка переглядається, судами встановлено, що спірна квартира придбана в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та за їх згодою за кредитні кошти, які використані в інтересах сім`ї для придбання житла, а отже кредитний договір в інтересах сім`ї породжує цивільні права та обов`язки для обох із подружжя. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Тобто, у подружжя, крім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержану за рахунок останніх квартиру, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Разом з тим, це не змінює статус спільності набутої під час шлюбу квартири за запозичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї саме на придбання цього майна. Суди дали належну оцінку доводам відповідача щодо внесення ним коштів в рахунок погашення кредитних зобов`язань та правильно виходили з того, що такі доводи, у даному випадку не мають правового значення, оскільки в розумінні вимог статті 57 СК України спірна квартира не є особистою приватною власністю відповідача [PERSON] , а останній не позбавлений можливості, за наявності правових підстав, ставити питання щодо повернення за рахунок позивача половини сплачених ним після розірвання шлюбу коштів в рахунок погашення кредиту, як солідарного боржника. При цьому, суди врахували, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту погашення зобов`язань за кредитним договором за особисті кошти. Зазначення у наданих відповідачем квитанціях про погашення кредиту за кредитним договором платником [PERSON] не є достатньою підставою для висновку, що внесені грошові кошти є особистою власністю останнього, оскільки саме зазначений як позичальник договором. \~Зі змісту наданих відповідачем документів, не вбачається, ким із подружжя, за який період та в якому розмірі вносились кошти на погашення кредиту. При розгляді позову [PERSON] суд не вбачає підстав відступити від зазначених правових позицій Верховного Суду. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що кредитні кошти не становили повної вартості придбаних автомобілів. Щодо автомобіля SUBARU FORESTER, 2019 року випуску, кредитні кошти покривали лише 50% вартості автомобіля, щодо походження інших 466000 грн на підтвердження їх особистої власності [PERSON] стороною відповідача доказів не надавалось. В суді встановлено, що в період шлюбу сторонами був придбаний автомобіль PEUGEOT, 2020 року випуску. Сторонами прийнято без заперечень, що цей автомобіль перебуває у фактичному користуванні дочки позивачки та відповідача, спір щодо нього [PERSON] не заявлений, що є її правом. При розгляді справ даної категорії необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, однак наявність цього автомобіля не зменшує частки відповідача у спільному майні подружжя. Суд також вважає за необхідне зазначити, що [PERSON] зустрічних позовних вимог не заявив, дочка подружжя [PERSON] . самостійних вимог щодо предмету спору не заявила. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, роз`яснено, що грошові кошти (вклади), внесені у банківські установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. На грошові кошти на депозитних рахунках поширюються презумпція спільної сумісної власності подружжя, яка за обставинами даної справи відповідачем не спростована. У \~Постанові від\~20\~червня 2018\~року у\~ справа\~N\~756/14404/15-ц,\~ Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що Законом України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» \~передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Пунктами 6.3., 7.1.4\~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~передбачено, що порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків визначаються нормативно-правовими актами НБУ та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Відповідно до\~пункту 10.20.\~Постанови НБУ\~від 12\~листопада 2003\~року №\~492\~«Про затвердження\~Інструкції про\~порядок відкриття,\~використання і\~закриття рахунків\~у національній\~та іноземних\~валютах» з\~вкладного (депозитного)\~рахунку фізичної\~особи-резидента\~в іноземній\~валюті за\~розпорядженням вкладника\~або за\~його дорученням\~кошти повертаються\~шляхом виплати\~готівкою;\~перерахування на\~власний поточний\~або власний\~вкладний (депозитний)\~рахунок в\~іноземній валюті. Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дав належну оцінку встановленим обставинам з урахуванням наведених норм та правильно виходив з того, що відповідач не довів факту повернення йому банком вкладу саме у національній валюті України, тобто в гривні, а не в доларах США, такі доводи відповідача спростовується умовами договору банківського вкладу і випискою по ньому, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина вказаних коштів у розмірі 18 307,11 доларів США. Таким чином, грошові кошті, які обліковувались на валютному депозитному рахунку на ім`я [PERSON] , підлягають поділу у валюті рахунку. Стосовно страхового\~відшкодування на\~ремонт автомобіля PEUGEOT, 2020 року випуску, суд дійшов висновку, що воно, по-перше, не могло бути зараховано на депозитний рахунок; по-друге: позивачка не претендує на поділ суми на депозитному рахунку, відкритому 23.01.2023 на суму 431000 грн; по третє: відповідач не довів, що на депозитному рахунку перебували саме кошти, отримані як страхове відшкодування, цю обставину можливо лише припустити з огляду на дату внесення депозиту та приблизну суму вкладу. Окрім того, депозитний рахунок на суму 431000 грн UA 163348510000026304112059673, був закритий 06.02.2023, у той час як рахунки, на поділ яких претендує позивачка, були відриті у АТ «ПУМБ» в травні 2023 року. Свідчення [PERSON] в тій частині, що страхове відшкодування було розділене на частини та внесене частками на депозитні рахунки висновків суду не спростовують, оскільки свідок не надала відомостей про дати вчинення цих дій, банки, у яких були відкриті ці депозитні рахунки на ім`я батька, суми депозитних внесків та рух коштів за цими рахунками. З огляду на час закриття рахунку, у суду є підстави вважати, що подружжя розпорядилось грошовими коштами, що перебували на ньому, за взаємною згодою. Оскільки за\~законом вважається,\~що дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, в частині поділу коштів на депозитних рахунках позов пред`явлений на рахунки, відкриті безпосередньо перед зверненням [PERSON] до суду (01.06.2023), у травні 2023 року, оскільки їй не було відомо, як чоловік розпорядився цими коштами, чи міг розпорядитись. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 8052 грн., які у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, виходячи з загальної суми задоволених позовних вимог, при поданні позову судовий збір сплачений у меншому розмірі, ніж 1% суми позову. В межах максимального розміру судового збору з відповідача на користь держави підлягає додатковому стягненню 1921, 98 грн. Згідно з пунктом 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог [PERSON] стягненню не підлягають. Вимоги [PERSON] про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з договором про надання професійної правничої допомоги від 26.04.2023, гонорар адвоката Святної О. В. є фіксованим і становить 10\~000 грн. Вказану суму позивачка сплатила 03.05.2023 (а.с. 42-46). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Суд дійшов висновку, що заявлена до відшкодування сума гонорару, з урахуванням складності справи, обсягу зібраних доказів, проведеного аналітичної роботи адвоката щодо банківських рахунків відповідача, тривалості судового розгляду, а відповідно часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, відповідає засадам розумності та справедливості, та підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved