Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просив суд встановити юридичний факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що він, [PERSON] , народився [INFO] у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Станом на сьогодні він втратив свій паспорт громадянина України зразка 1974 року. У березні 2023 року ( на № С-66/1220-23 від 24.03.2023 року) від Південного відділу у місті Кам`янському Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області він отримав відповідь на своє звернення з питання оформлення паспорта громадянина України, у зв`язку з втратою паспорта зразка 1974 року. У цій відповіді зазначено, що з урахуванням п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 йому необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання за станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво» або на інших територіях, що входили на момент його народження чи під час його постійного проживання до складу Української Народної Республіки, західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки для оформлення набуття громадянства України для отримання відповідного рішення суду. Отже, з метою підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та отримання паспорта громадянина України, він звертається до суду з відповідною заявою для отримання рішення суду. В обґрунтування підтвердження факту постійного проживання на території України, зазначає, що в період з 13.01.1984 року по 12.05.1987 він проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади м. Кам`янське від 14.03.2023 року № 23/2887. У 1994 році Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 1-1-49/94 він визнаний винним у скоєнні злочину за ч.1 ст.229-6 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, що підтверджується вироком суду від 17 січня 1994 року. Вироком суду йому був зарахований в строк призначеного покарання час тримання під вартою у період з 12.01.1994 року по 17.01.1994 року, з 18.08.1993 року по 19.08.1993 року включно. Також, у 1997 році його було визнано винним за ст. 229-6 КК України і за вироком суду від 09 вересня 1997 року призначено покарання у виді штрафу у сумі 150 грн. у дохід держави. Довідкою про звільнення № 26240 від 06 лютого 2014 року підтверджено, що з 30 серпня 2009 року по 06 лютого 2014 року він відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби, був засуджений 30.06.2009 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі. Факт того, що у нього був паспорт підтверджує карткою прописки, що виписана на його ім`я, де вказано дані про нього та дані з його паспорта, а саме: [NUMBER] (ГОМ ОВД Дніпровського РІК м. Дніпродзержинська). Колі він втратив паспорт зразка 1974 року він повідомив органи поліції, що підтверджує довідкою за матеріалами ЖЄО № 2457 від 28.02.2023 року. Зараз він не може отримати новий паспорт громадянина Україна у зв`язку із втратою попереднього, оскільки у нього був паспорт колишнього СРСР. Отже, він не має паспорта громадянина України і таким чаном не може скористатись своїми правами, які надаються громадянам України згідно чанного законодавства України зокрема, офіційно влаштуватись на роботу, отримувати пенсію, придбати або успадкувати майно, звертатись до медичних закладів, укласти шлюб, проймати участь у виборах і так далі. Зазначив, що він не є громадянином іншої держава і ніколи не був. Відтак вважає, що за рішенням суду може отримати паспорт громадянина Україні і в повній мірі реалізувати свої конституційні права. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримав та просив їх задовольнити, додатково пояснив, що він проживає на території України з народження, за цей час з країні не виїжджав. На момент отримання свого першого паспорту він був прописаний з батьками в [ADDRESS] . Потім виписався, так як переїхав в м.Нікополь, де проживав з дівчиною за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою він зареєструвався офіційно та й до сих пір має прописку за цією адресою. В 1987 році з м. Нікополь пішов до армії. В 1989 році повернувся з армії та переїхав до батьків в м.Кам`янське. Пізніше він познайомився зі своєю майбутньою дружиною [PERSON] та переїхав жити до неї в [ADDRESS] . З цією жінкою він прожив все своє життя, але офіційно шлюб вони не укладали. Вони мешкали з батьками його цивільної дружини за адресою: [ADDRESS] починаючи з 1990 року та все життя, там у них народилась і їх донька. У зв`язку з воєнними діям в 2022 році його дружина виїхала до Німеччини. Отримував паспорт громадянина СРСР, паспорт громадяни України не отримував. Паспорт СРСР він загубив та жив без паспорта. Представник заінтересованої\~особи Головного\~управління Державної\~міграційної служби\~України в\~Дніпропетровській області\~в особі\~Відділу №\~14\~у місті\~Кам`янському Головного\~управління Державної\~міграційної служби\~України в\~Дніпропетровській області\~ Мішина\~Ю.І.\~в судовому\~засіданні,\~проти задоволення\~заяви [PERSON] не заперечувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою заявника. Спочатку за цією адресою вона проживала з батьками, потім її мати поїхала жити в село, а вона залишилась жити в місті. Знає [PERSON] , так як він з 1990 року та по теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] . У нього є донька, троє онуків та дружина. Вона знайома з донькою і з дружиною [PERSON] .\~Доньку знає\~з дитинства.\~Підтверджує,\~що [PERSON] \~з 1990\~року і\~на момент\~проголошення незалежності\~України (24\~серпня 1991\~року)\~проживав в\~Україні,\~на по теперішній час також проживає. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила,\~що вона\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та є\~сусідкою заявника.\~Її батьки\~проживали в\~цій квартирі\~з 1973\~року,\~а вона\~з моменту\~народження з\~1981\~року. [PERSON] \~проживає в\~її будинку.\~Вона знає\~доньку [PERSON] ,\~яка народилась\~в 1994\~році.\~У них\~дружні сусіди\~і вони\~знають один\~одного.\~ [PERSON] проживав\~з батьками\~його дружини\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~приблизно з\~1990\~року. Підтверджує,\~що [PERSON] \~з 1990\~року і\~на момент\~проголошення незалежності\~України (24\~серпня 1991\~року)\~проживав в\~Україні в [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в період з 1975 по 2000 роки він проживав за адресою: [ADDRESS] . Він знає [PERSON] , так як він чоловік його сусідки [PERSON] . З [PERSON] [PERSON] почала мешкати з 1990 року за адресою: [ADDRESS] . Спочатку вони мешкали з батьками [PERSON] , потім батьки померли. У [PERSON] \~та [PERSON] \~є донька\~ [PERSON] 1994\~року народження.\~Підтверджує,\~що [PERSON] \~з 1990\~року і\~на момент\~проголошення незалежності\~України (24\~серпня 1991\~року)\~проживав в\~Україні в [ADDRESS] . В іншу країну не виїжджав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її молодшим братом. Народився він у [ADDRESS] . Потім батькам дали квартиру у [ADDRESS] , де [PERSON] мешкав з батьками. В 1987 році [PERSON] познайомився з [PERSON] з м. Нікополь та у них народилась донька. Він переїхав в м.Нікополь, де і був зареєстрований у бабусі дружини. Потім він пішов служити в армію. Після армії в 1989 році він повернувся до м. Кам`янське та почав зустрічатися з [PERSON] , а в 1990 році вони почали жити разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Пізніше у них народилась донька [PERSON] . Підтверджує,\~що [PERSON] \~з 1990\~року і\~на момент\~проголошення незалежності\~України (24\~серпня 1991\~року)\~проживав в\~Україні в [ADDRESS] . Заявник звернувся до суду з вимогами у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що з довідки № 23/2887 від 14.03.2023 року про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янське КМР вбачається, що з 13 січня 1984 року по 12 травня 1987 року заявник [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (арк.с. 9). З довідки № 541/24 від 28.02.2024 року виданої Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради вбачається, що за відомостями реєстру територіальної громади м. Нікополя [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кам`янське Дніпропетровської області зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (арк.с. 51). Згідно довідки, виданої КНП КМР «Міська лікарня № 1» від 06.03.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який мешкає у м. Кам`янське знаходиться в реєстрі у лікаря нарколога з 1999 року (арк.с.48). Крім того, в обґрунтування підтвердження факту постійного проживання на території України [PERSON] надано суду: - копію витягу з вироку Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 січня 1994 року у справі № 1-1-49/94, згідно з яким [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину за ч.1 ст.229-6 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Вироком суду йому був зарахований в строк призначеного покарання час тримання під вартою у період з 12.01.1994 року по 17.01.1994 року, з 18.08.1993 року по 19.08.1993 року включно (арк. с. 10). - копію вироку Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 09 вересня 1997 року, відповідно до якого у 1997 році [PERSON] було визнано винним за ч.1 ст. 229-6 КК України і за вироком суду від 09 вересня 1997 року призначено покарання у виді штрафу у сумі 150 грн. у дохід держави (арк. с. 11-14). - довідку про звільнення № 26240 від 06 лютого 2014 року, якою підтверджено, що з 30 серпня 2009 року по 06 лютого 2014 року [PERSON] відбував покарання в установі Державної кримінальн-виконавчої служби, був засуджений 30.06.2009 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі (арк. с. 21-22). Факт того, що у [PERSON] був паспорт підтверджується карткою прописки за формою А, що виписана на його ім`я, де вказано дані про нього, його прописка за адресою [ADDRESS] та дані з його паспорта, а саме: серія [NUMBER] (ГОМ ОВД Дніпровського РІК м. Дніпродзержинська) ар.с.19-20. Копією заяви для отримання паспорта (форма Ф-1) підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою [ADDRESS] було видано паспорт серії [NUMBER] від 13.01.1984року (ар.с.55-56) Довідкою за матеріалами ЖЄО № 2457 від 28.02.2023 року підтверджується, що [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] звертався до органів поліції з заявою про втрату паспорта зразка 1974 року (арк. с. 23). Листом Південного відділу у місті Кам`янське Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, з питання оформлення паспорта громадянина України, у зв`язку з втратою паспорта зразка 1974 року [PERSON] було роз`яснено, що частина перша статті 3 Закону України «Про громадянство України» стосується визначення належності до громадянства України зокрема осіб, які мають паспорти колишнього СРСР, їх належність до українського громадянства було визначено під час загального обміну паспортів громадянина колишнього СРСР на паспорти громадянина України зразка 1994 року у період з травня 1995 року по вересень 2002 року. Відповідно до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає наступні документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; фотокартки (розміром 35 х 45 мм); копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджую зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (арк.с.6-8). Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України, необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Закону України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може. Згідно п. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» N 2235-III від 18.01.2001 р., громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає наступні документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; фотокартки (розміром 35 х 45 мм); копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджую зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на піших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Таким чином, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. В своїй заяві [PERSON] просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заявлених вимог, оскільки такі факти знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, і відповідно до Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та ст. 315 ЦПК України можуть бути встановлені судом. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, з огляду на те, що доводи, якими вона обґрунтована знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Outcome: approved