Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ", яке до 05.06.2019 мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи (далі оператор ГРМ), що на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ» видана на підставі постанови НКРЕКП від 29.06.2017 № 855. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. Між позивачем та [PERSON] укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є споживання природного газу та оплата рахунків. В порушення умов договору та нормативних актів відповідачем не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.06.2022-30.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 5076,98 гривень, про що свідчить розрахунок боргу. Відповідач зобов`язана оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем в порушення вимог закону та умов договору не проведена оплата за послуги розподілу природного газу. Відтак,\~позивач просить\~суд стягнути\~з [PERSON] \~на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 5076,98 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" судові витрати, пов`язані з розглядом даної позовної заяви в розмірі 3028,00 гривень. Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 05.02.2024 вказану вище позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 27.02.2024 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання представника позивача задоволено, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не направив свого представника (а.с. 62; 63). 30.04.2024 на адресу електронної пошти суду надійшла заява представника позивача В. Мельник, у яких вона просила суд справу за позовом АТ «Київоблгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за розподіл природного газу слухати без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 65). Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі, судові повістки про виклик до суду, копія позовної заяви з додатками були надіслані судом на адресу місця проживання відповідача, вказану позивачем у позовній заяві. Відповідач [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, судові повістки про виклик до суду, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 49; 64). З огляду на те, що в процесі підготовки справи до розгляду судом було отримано в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України інформацію про те, що зареєстроване місце проживання відповідача не відоме, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 42; 51; 61). Отже, відповідач [PERSON] в силу приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та не подала відзив на позовну заяву. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. В силу приписів ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на те, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин такої неявки, не подала відзив, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність усіх умов для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України (ч. 2 ст. 281 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що Постановою НКРЕКП № 855 від 29.06.2017 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Київоблгаз» видано ліцензію Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (а.с. 5). Постановою № 1220 від 25.06.2019 НКРЕКП «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 855» унесено до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 855 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Київоблгаз» такі зміни: 1) у назві абревіатуру «ПАТ» змінити абревіатурою «АТ»; 2) у тексті та додатку до постанови слова «Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації» у всіх відмінках замінити словами «Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» у відповідних відмінках (а.с. 6). Відповідно до копії Статуту Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (нова редакція), зокрема, згідно з п. 1.2.1 товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства концерну по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (а.с. 7-8). Згідно з копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», ідентифікаційний код юридичної особи: 20578072, здійснює, серед іншого, такий вид економічної діяльності як 35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний ) (а.с. 9). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). На підтвердження наявності заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за послуги з розподілу природного газу позивачем додано до позовної заяви копію розрахунку заборгованості, споживач: [PERSON] , адреса споживання: [ADDRESS] (а.с. 13). Так, відповідно до вказаного вище розрахунку заборгованості станом на 01.04.2023 загальний борг становить 5076,98 гривень, за період з 01.01.2020 по 31.01.2023 нараховано 15519,21 гривня; проплата з 01.01.2020 по 31.03.2023 10442,15 гривень (а.с. 13). Однак дійсна різниця між нарахованою до сплати сумою та проплатою (судом застосовано арифметичні дії додавання та віднімання) становить 5077,06 гривень, тому з огляду на положення ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є\~договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяла\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~ у\~формулярах або\~інших стандартних\~формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору. Договір приєднання\~може бути\~змінений або\~розірваний на\~вимогу сторони,\~яка приєдналася,\~якщо вона\~позбавляється прав,\~які звичайно\~мала,\~а також\~якщо договір\~виключає чи\~обмежує відповідальність\~другої сторони\~за порушення\~зобов`язання\~або містить\~інші умови,\~явно обтяжливі\~для сторони,\~яка приєдналася.\~Сторона,\~яка приєдналася,\~має довести,\~що вона,\~виходячи зі\~своїх інтересів,\~не прийняла\~б цих\~умов за\~наявності у\~неї можливості\~брати участь\~у визначенні\~умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору (ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти\~договір (оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору. Пропозиція укласти\~договір має\~містити істотні\~умови договору\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Як передбачено\~п.\~1,\~2\~глави 6\~розділу VI\~Кодексу ГРМ\~розрахунки споживача\~за послугу\~розподілу природного\~газу,\~що надається\~Оператором ГРМ\~за договором\~розподілу природного\~газу,\~здійснюються виходячи\~з величини\~річної замовленої\~потужності об`єкта\~(об`єктів)\~споживача та\~оплачуються споживачем\~рівномірними частками\~протягом календарного\~року. Місячна вартість\~послуги розподілу\~природного газу\~визначається як\~добуток 1/12\~річної замовленої\~потужності об`єкта\~(об`єктів)\~споживача на\~тариф,\~встановлений Регулятором\~для відповідного\~Оператора ГРМ\~із розрахунку\~місячної вартості\~одного кубічного\~метра замовленої\~потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним та затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі - Типовий договір розподілу природного газу). Копія Типового договору долучена до позовної заяви (а.с. 10-12). Так, згідно з п. 1.2-1.3 Типового договору розподілу природного газу умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем,\~затвердженого постановою\~Національної комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг,\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2494\~(далі\~-\~Кодекс газорозподільних\~систем). Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Оператор ГРМ - оператор газорозподільної системи в особі Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ», що здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії на розподіл природного газу, газу (метану) вугільних родовищ, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України відповідно до постанови від 29.06.2017 № 855; споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 1.4 Типового договору розподілу природного газу). Як передбачено п. 2.1 розділу ІІ Типового договору розподілу природного газу за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Відповідно до п. 6.1-6.4 розділу VI Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього\~розділу,\~є обов`язковим\~для Сторін\~з дати\~набрання чинності\~постановою Регулятора\~щодо його\~встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем,\~оплата послуг\~здійснюється за\~тарифами,\~встановленими Регулятором\~для Оператора\~ГРМ,\~за фізичний\~обсяг розподілу\~природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач,\~що не\~є побутовим,\~оплачує замовлену\~потужність виходячи\~з наявних\~об`єктів,\~зазначених у\~заяві-приєднанні,\~що є\~додатком до\~договору розподілу\~природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта\~(об`єктів)\~споживача на\~тариф,\~встановлений Регулятором\~для відповідного\~Оператора ГРМ\~із розрахунку\~місячної вартості\~одного кубічного\~метра замовленої\~потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості\~послуги з\~розподілу природного\~газу за\~цим Договором\~здійснюється Споживачем,\~який є\~побутовим,\~до 20\~числа (включно)\~місяця,\~в якому\~надаються послуги\~з розподілу\~природного газу,\~на підставі\~рахунка Оператора\~ГРМ. Оплата здійснюється\~виключно грошовими\~коштами на\~поточний рахунок\~із спеціальним\~режимом використання\~Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ (абзац 2-4 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу). Відповідно до п. 8.1 розділу VIІІ Типового договору розподілу природного газу за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Згідно з п. 12.-1-12.3, 12.5 розділу розділу ХIІ Типового договору розподілу природного газу цей Договір\~укладається на\~невизначений строк. Якщо в\~установленому порядку\~Регулятором будуть\~внесені зміни\~до редакції\~Типового договору\~розподілу природного\~газу,\~Оператор ГРМ\~зобов`язується розмістити\~повідомлення про\~такі зміни\~на сайті\~та в\~офіційних друкованих\~виданнях,\~що публікуються\~на території\~його ліцензованої\~діяльності,\~не менше\~ніж за\~десять днів\~до набрання\~змінами чинності,\~крім випадків,\~для яких\~цим Договором\~встановлений інший\~термін та/або\~порядок повідомлення\~про внесення\~змін. У разі\~незгоди Споживача\~зі змінами\~він має\~право розірвати\~цей Договір\~шляхом надсилання\~письмового повідомлення\~Оператору ГРМ\~протягом десяти\~календарних днів\~з дня,\~коли він\~дізнався чи\~міг дізнатися\~про внесені\~до цього\~Договору зміни.\~Нерозірвання цього\~Договору у\~вказаний строк\~та продовження\~споживання природного\~газу свідчить\~про згоду\~Споживача з\~внесеними до\~цього Договору\~змінами. Цей Договір\~може бути\~розірваний за\~згодою Сторін\~або за\~ініціативою Споживача\~у порядку,\~визначеному законодавством\~України.\~У разі\~звільнення займаного\~приміщення (остаточного\~припинення користування\~природним газом)\~Споживач зобов`язаний\~повідомити про\~це Оператора\~ГРМ не\~пізніше ніж\~за двадцять\~один день\~до дня\~звільнення приміщення\~(остаточного\~припинення користування\~природним газом)\~та остаточно\~з ним\~розрахуватись за\~цим Договором\~до вказаного\~Споживачем дня\~звільнення приміщення\~(остаточного\~припинення користування\~природним газом)\~включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення Споживачем Оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) Споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за цим Договором, виходячи з умов цього Договору. З аналізу норм права та матеріалів справи, вбачається, що приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору\~розподілу природного\~газу було здійснено у спосіб сплати за послуги розподілу природного газу, що документально підтверджено, відтак, відповідач [PERSON] набула статусу споживача послуг розподілу природного газу побутовим споживачам. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу послуги з розподілу природного газу у порядку та у спосіб, визначені Типовим договором розподілу природного газу. [PERSON] допустила неналежне виконання зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт існування в [PERSON] перед позивачем заборгованості за вищевказаним договором, яка нею добровільно не сплачується. Станом на час розгляду справи відповідач не надала доказів сплати нею зазначеної суми заборгованості. [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подала відзиву на позов, не надала будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не навела обставин, які мають значення для справи і на які вона б послалася як на підставу своїх заперечень. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Як встановлено ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3028,00 гривень (268,40 гривень при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу (а.с. 3; 14); та 2759,60 гривень під час звернення до суду з позовом у січні 2024 року) (а.с. 4). Як передбачено ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 3028,00 гривень на відшкодування понесених позивачем судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved