Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

06 грудня 2023 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивачки зазначає, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] , народився син [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та відповідачкою зареєстровано не було, однак на момент народження сина вони проживали однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , та перебували у фактичних шлюбних відносинах. Оскільки відносини між [PERSON] та відповідачкою не склались, то в 2014 році фактичні шлюбні відносини між ними припинились, вони перестали проживати однією сім`єю. [PERSON] почав проживати окремо, за іншою адресою, а їхній малолітній син [PERSON] почав постійно проживати у батьків [PERSON] , а саме у його матері [PERSON] та батька [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. З того часу, як малолітній [PERSON] у віці п`яти років почав постійно проживати із своїми бабусею та дідусем, відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає синові доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти. Відповідачка не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються позивачкою без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Жодного разу, за весь вищевказаний період, відповідачка не надала будь-яких коштів, чи сплатила аліментів у будь-якій сумі на утримання свого сина, попри, те, що дитина має щоденну потребу у харчуванні, гігієні, одягу та взутті, інших речах побутового вжитку. Для повноцінного розвитку дитина потребує навчання у загальноосвітній школі для здобуття середньої освіти, а для всебічного розвитку - відвідування різноманітних спортивних секцій чи гуртків за особистими вподобаннями дитини. Наведене також потребує фінансування для придбання необхідних підручників, зошитів, іншого канцелярського приладдя, спортивного чи іншого інвентарю. Крім того, під час холодної пори року чи спалахів захворювань, звичними і поширеними є респіраторні захворювання у дітей дошкільного та шкільного віку. Лікування таких захворювань також потребує коштів та догляду хворої дитини, однак відповідачка жодної участі у цьому не приймає з 2014 року. Також, представник позивачки зазначає, що у зв`язку із втратою годувальника (батька), [PERSON] , здійснюється виплата соціальної допомоги до досягнення ним повноліття, яка надходить щомісячно на картковий рахунок [PERSON] . Доступ до даного карткового рахунку має також відповідачка. Протягом періоду з жовтня 2019 року по теперішній час відповідачка неодноразово перераховувала із даного карткового рахунку на власний рахунок та використовувала на власні потреби певні суми таких коштів, в той час, коли дані кошти призначені на утримання дитини [PERSON] . Крім того, у зв`язку із повномасштабним збройним вторгненням російської федерації на територію України, та веденням бойових дій на значній території Донецької області, зокрема і поблизу м. Краматорськ, позивачка змушена була разом із онуком в цілях особистої безпеки тимчасово переїхати в м. Тернопіль, де в даний час вони тимчасово мешкають. В той же час, як відповідачка не виявила бажання переїжджати разом із сином в м. Тернопіль, а переїхала в м. Харків, однак точна адреса її проживання не відома. Зазначає, що даний факт засвідчує те, що відповідачка умисно не виконує своїх батьківських обов`язків та не виявляє жодного бажання брати участь у вихованні чи утриманні сина. Представник позивачки зазначає, що вказані обставини можна розцінювати, як ухилення від виховання матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Тому, просить суд: позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] ; стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору. Позивачка та її представник адвокат Кушнірчук В.М., в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, та просили задовольнити позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ з питань опіки та піклування Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийняти на розсуд суду. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу з питань опіки та піклування Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2019 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Краматорськ Донецької області у віці 28 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 19 жовтня 2019 року. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про уповноваження щодо супроводження дитини», бабусю дитини [PERSON] уповноважено на реєстрацію [PERSON] [INFO] , як внутрішньо переміщеної особи та подання від її імені заяви про виплату допомоги, як внутрішньо переміщеної особи в управлінні соціальної політики Тернопільської міської ради. Відповідно до довідки № 6117-5002870475 від 19.07.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 6117-5002935959 від 31.08.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , якийзареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 152, від 07 листопада 2023 року виданої в.о. директором Краматорської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів № 11 Краматорської міської ради Донецької області Писаренко Н., слідує, що [PERSON] навчався у даному навчальному закладі з 1 по 8 клас та переведений до 9 класу. 25.08.2023 вибув з 9 класу у зв`язку з переїздом родини до м. Тернополя. Вихованням дитини займалася бабуся, [PERSON] . Мати не брала участі у вихованні сина, не цікавилася його успіхами та не відвідувала батьківські збори. Згідно з довідкою Тернопільського навчально-виховного комплексу «Школа-ліцей №6 ім.Н.Яремчука» № 156 від 24 серпня 2023 року [PERSON] буде навчатися у 9 класі даного навчального закладу. Згідно з відповіддю Тернопільського навчально-виховного комплексу «Школа-ліцей №6 ім.Н.Яремчука» Тернопільської міської ради Тернопільської області № 284 від 15 листопада 2023 року на адвокатський запит від 13 листопада 2023 року слідує, що [PERSON] , дійсно навчається у даному навчальному закладі у 9-В класі з 01 вересня 2023 року. Вихованням дитини займається бабуся - [PERSON] . Бабуся спілкувалася з класним керівником, цікавилася успішністю онука та відвідувала батьківські збори. Мати, [PERSON] , за час навчання дитини в школі-ліцеї не виявляла зацікавленості у навчанні та вихованні сина, не виходила на контакт з класним керівником та адміністрацією і не відвідувала батьківські збори. Відповідно до довідок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , слідує, що вони є сусідами [PERSON] та підтверджують те, що її онук [PERSON] , постійно знаходився з бабусею і дідусем, а з 2014 року мешкає з ними на постійній основі і вони повністю ним опікуються. Висновком органу опіки та піклування Тернопільської міської ради визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно роз`яснень, наданих у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] , адже вона жодного разу, з часу окремого проживання, а саме з 2014 року з сином не спілкується, не цікавиться його здоров`ям, фізичним та духовним розвитком, не виконує своїх батьківських обов`язків з його утримання та виховання. Таке байдуже ставлення [PERSON] до свого сина судом розцінюється як самоусунення від участі у житті власної дитини. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] . З іншої сторони відповідачкою в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідачка не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 1073,60 грн. судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved