Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 23,19 в умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває на території Будзинської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості, в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її чоловікові [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в розмірі 23,19 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Будзинської сільської ради, згідно рішення 12 сесії Будзинської сільської ради ХХІ скликання від 26.11.1997 року. [INFO] чоловік [PERSON] помер. Ще за життя він склав заповіт, який на випадок смерті, все своє майно заповів онукові [PERSON] . Останній спадщину за заповітом не прийняв і на неї не претендує. Після смерті чоловіка [PERSON] спадщину за законом прийняла вона шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Остання звернулася\~до приватного\~нотаріуса Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М.,\~щодо отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~однак їй\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) та було\~видано постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії.\~У зв`язку\~з вищевказаним,\~просила суд\~визнати за\~нею право\~власності на земельну частку (пай) в розмірі 23,19 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває на території Будзинської сільської ради, в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовнй заяві просила у випадку її неявки в судове засідання розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився. 03.04.2024 року від нього надійшла заява, в якій зазначив, що позов визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 24). Представник відповідача, Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в підготовче судове засідання не з`явився. 18.04.2024 року від нього надійшла заява, в якій зазначив, що позов визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 46). 28.03.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до\~довідки №\~502\~від 06.11.2023\~року,\~яка видана\~Будзинським старостинським\~округом №\~1\~Олешанської сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області,\~ [PERSON] дійсно\~включений в списки\~громадян,\~що мають\~право на\~середню земельну\~частку (пай),\~які є складовою проекту\~роздержавлення і\~приватизації земель\~для ведення товарного сільськогосподарського\~виробництва Будзинською\~сільською радою згідно рішення\~12\~сесії ХХІ\~скликання від\~26.11.1997\~року,\~розмір земельної\~частки (паю)\~становить 23.19\~умовних кадастрових\~гектарів. Сертифікат на\~земельну частку\~(пай)\~ [PERSON] не видавався (а.с. 8). У Постанові Верховного Суду від 23.09.2021 року у справі № 563/1407/19 зазначено, що ст. 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"\~визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 2 цього Закону\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом ст. 22,\~23 ЗК України\~особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~ЗК України,\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №\~720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок про те, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 20.04.1963 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2024 року (а.с. 4). [INFO] [PERSON] \~помер,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~(а.с.\~3). Спадкодавцем, [PERSON] , 18.05.2015 року було складено та посвідчено секретарем Будзинської сільської ради Тлумацького району\~Івано-Франківської\~областізаповіт,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~18,\~згідно із\~яким все\~належне йому\~майно,\~заповів [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією даного\~заповіту (а.с. 6). Згідно довідки № 451 від 07.11.2023 року, яка видана Будзинським старостинським\~округом №\~1\~Олешанської сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області вбачається, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що був постійним жителем села Суходіл Тлумацького району Івано-Франківської області та на день смерті зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою зареєстровані та проживають: дружина - [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] в Будзинській сільській раді посвідчувався 13.05.2015 року за № 18 (а.с. 7). В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємець за заповітом, [PERSON] , відмовився від спадщини, що підтверджується відповідною заявою у копії спадкової справи № 321/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 38, на звороті). Після смерті чоловіка [PERSON] , позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом, так як була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на право на земельну частку (пай) в розмірі 23,19 в умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Будзинської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] . [PERSON] звернулася до\~приватного нотаріуса\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М.,\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~смерті [PERSON] ,\~однак їй\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 173/02-31 від 28.02.2024 року (а.с. 5). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну\~частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно копії спадкової справи № 321/2023, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом постійного\~проживання разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини.\~Спадкоємець за\~заповітом,\~ [PERSON] \~спадщину не\~прийняв.\~Інших спадкоємців,\~які б\~прийняли спадщину\~не має (а.с. 29-43). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі\~наведеного,\~відповідно до ст. 316-319, 391, 392, 1216-1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved