Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

В жовтні 2021 року керівник Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із вищезазначеним позовом, яким просив визнати недійсним рішення Ліщанської сільської ради №6 від 16.09.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] »; зобов`язати [PERSON] повернути Сахновецькій сільській раді Хмельницької області земельну ділянку за кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, площею 2 га; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до рішення Хмельницької обласної ради № 5 від 25.12.1997 року «Про розширення та впорядкування природно-заповідного фонду області» на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області створено гідрологічний заказник місцевого значення «Хоморські заплави», який входить до складу природно-заповідного фонду України. Площа заказника становить 211,2 га. Згідно зі ст. 53 Закону України» «Про природно-заповідний фонд» Держуправління Мінприроди в Хмельницькій області передало під охорону Ліщанській сільській раді заповідний об`єкт гідрологічний заказник місцевого значення «Хоморські заплави» площею 211,2 га, про що складено Охоронне зобов`язання від 20.12.2008 року. Відповідно до договору між Державним управлінням навколишнього природного середовища у Хмельницькій області та ДП «Поділлягеодезкартографія» №1653/10-09/09 від 29.09.2009 року виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гідрологічного заказника місцевого значення «Хоморські заплави» на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Межі земельної ділянки встановлено в натурі, межові знаки для забезпечення їх схоронності передано Ліщанській сільській раді. Згідно ст. 7 Закону України «Про природно заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Статтею 9 Закону визначено допустимі цілі та види використання природно-заповідного фонду та встановлено можливість здійснення діяльності, яка не суперечитиме цільовому призначенню територій та об`єктів даного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворенню та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів. Проте,\~рішенням Ліщанської\~сільської ради\~Ізяславського району\~Хмельницької області\~від 16.09.2020\~року №6\~затверджено проект\~землеустрою та\~передано у\~власність [PERSON] \~земельну ділянку\~площею 2,00\~га з\~кадастровим номером\~6822183300:07:014:0005\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~частина якої\~у розмірі\~0,7524\~га накладається\~на земельну\~ділянку в\~межах території\~та охоронної\~зони гідрологічного\~заказника «Хоморські\~заплави» Ліщанської\~сільської ради\~Ізяславського району\~Хмельницької області\~(на\~даний час\~ Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області). На підставі вказаного рішення 18.11.2020 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до висновку комплексної судової експертизи в складі експертизи з питань землеустрою, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1631/2648-2665/21-26 від 11.08.2020 року, проведеної у кримінальному провадженні №42021240000000061, цільове призначення земельної ділянки в межах території та охоронної зони гідрологічного заказника «Хоморські заплави» Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, правонаступником якої є Сахновецька сільська рада Хмельницької області землі природно-заповідного фонду, земельна ділянка 6822183300:07:014:0005 до моменту її відчуження у приватну власність частково відносилась до земель території та охоронної зони гідрологічного заказника «Хоморські заплави», площа накладання 0,7524 га. Разом з тим, отримання у власність земельної ділянки природно-заповідного фонду для ведення особистого селянського господарства суперечить положенням ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», яка не передбачає використання територій природно-заповідного фонду для таких цілей. Згідно ч. 3 ст. 83, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, до земель комунальної та державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, віднесено, зокрема, землі під об`єктами природно - заповідного фонду, історико культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Оскільки ч. 3 ст. 83, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України встановлено обмеження щодо передачі у приватну власність із земель комунальної та державної власності землі під об`єктами природно - заповідного фонду, тому передача таких земель у приватну власність можлива лише за умови зміни її цільового призначення. Водночас, відповідно до приписів ч. 7 ст. 20 ЗК України у разі зміни цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності природно-заповідного фонду, внаслідок якої земельні ділянки виводяться із складу таких категорій, необхідним є погодження Кабінету Міністрів України. Однак, у даному випадку, таке погодження відсутнє. Також всупереч вимогам ч. 3 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 не погоджено з Департаментом природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації. Таким чином, надана у приватну власність [PERSON] частина спірної земельної ділянки належить до категорії земель природно-заповідного фонду і після її передачі у власність її цільове призначення не змінювалося. Отже, відповідач зайняв вказану земельну ділянку з порушенням норм діючого законодавства, тому Шепетівська окружна прокуратура Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави може вимагати усунення порушеного права користування на цю земельну ділянку, в тому числі шляхом її повернення та оспорюючи відповідні рішення щодо її передачі. Крім того, у випадку позбавлення права користування та розпорядження майном, підлягає скасуванню і внесені записи про державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005. Ухвалою судді від 13.10.2021 року прийнято позовну заяву керівника Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької обласної прокуратури до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. 06.12.2021 року представником Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації надано пояснення, якими повністю підтримує подану позовну заяву та просить її задовольнити. Вказує, зокрема, що до Департаменту не надходив для погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якій згодом було присвоєно кадастровий номер 6822183300:07:014:0005. Таким чином, відповідним органом місцевого самоврядування всупереч вимогам законодавства передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку із земель гідрологічного заказника місцевого значення «Хоморські заплави», стосовно якого встановлено особливий режим охорони, відтворення і використання та який охороняється, як національне надбання. Ухвалою суду\~від 06.04.2022\~року,\~в якій\~ухвалою від\~22.04.2022\~року виправлено\~описку,задоволено клопотання представника\~відповідачата у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. [PERSON] та його представник посилався на те, що висновок експерта, який долучений позивачем до позову здійснений в рамках кримінального провадження, а тому у нього виникають сумніви щодо його правомірності. Також вказав, що відповідачем виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки, з урахуванням якої він просить призначити експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду\~від 02.08.2022\~рокупоновлено провадження у справі, у зв`язку з тим, що 01.08.2022 року на адресу суду надійшло клопотання експерта [PERSON] про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 05.08.2022 року судом витребувано запитувані експертом [PERSON] додаткові документи. Ухвалою суду\~від 02.09.2022\~року задоволено\~клопотання експерта.\~Залучено до\~участі в\~справі спеціаліста,\~сертифікованого інженера-землевпорядника\~ [PERSON] для\~проведення геодезичної\~зйомки земельних\~ділянок,\~для надання\~експертом обґрунтованої\~відповіді на\~поставлені судом\~питання в\~ухвалі суду\~про призначення\~експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 28.02.2024 року провадження у справі відновлено, у зв`язку з надходженням висновку виконаної судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 20.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор Шудра Ю. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та не заперечив проти повернення своєї земельної ділянки до комунальної власності, але лише її частини, яка накладається на землі природно-заповідного фонду, площа накладання якої становить 0,7524 га. Представник третьої особи Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації та Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомила. З`ясувавши позицію учасників справи та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням сорок дев`ятої сесії сьомого скликання Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 16.09.2020 року №6 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, яка розташована на території колишньої Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5608246932020, сформованого за заявою [PERSON] від 26.08.2020 року, державна реєстрація земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 проведена 27.08.2020 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виготовленого ФОП [PERSON] 18.11.2020 року державним реєстратором Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області Зволінською Ю. О. проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, номер запису про право власності 39296841, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 276799744 від 27.09.2021 року. Судом також встановлено, що гідрологічний заказник місцевого значення «Хоморські заплави» був створений на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області на підставі рішення тринадцятої сесії Хмельницької обласної ради №5 від 25.12.1997 року «Про розширення та впорядкування природно-заповідного фонду області». Вказаний заказник набув статусу об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення. Згідно зі ст. 53 Закону України» «Про природно-заповідний фонд» Держуправління Мінприроди України в Хмельницькій області передало під охорону Ліщанській сільській раді заповідний об`єкт гідрологічний заказник місцевого значення «Хоморські заплави» площею 211,2 га, про що складено Охоронне зобов`язання від 20.12.2008 року. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про природно заповідний фонд України» на території заказника забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Відповідно до договору між Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Хмельницькій області та ДП «Поділлягеодезкартографія» № 1653/10-09/09 від 29.09.2009 року виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гідрологічного заказника місцевого значення «Хоморські заплави» на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Межі земельної ділянки встановлено в натурі, межові знаки для забезпечення їх схоронності передано Ліщанській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області. Згідно пунктів 1.1., 1.2. Положення «Про гідрологічний заказник місцевого значення «Хоморські заплави», затвердженого Наказом державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області №38 від 17.10.2008 року, гідрологічний заказник місцевого значення «Хоморські заплави» створено з метою збереження в природному стані заболочених ділянок на берегах р. Хомори, з багатим видовим складом птахів, серед яких зустрічається червонокнижний вид лебідь-шипун. Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою часткою світової системи природних технологій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Разом з тим, відповідно до висновку комплексної судової експертизи в складі експертизи з питань землеустрою, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1631/2648-2665/21-26 від 11.08.2020 року, проведеної у кримінальному провадженні №42021240000000061, цільове призначення земельної ділянки в межах території та охоронної зони гідрологічного заказника «Хоморські заплави» Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, правонаступником якої є Сахновецька сільська рада Хмельницької області, землі природно-заповідного фонду, земельна ділянка 6822183300:07:014:0005 до моменту її відчуження у приватну власність частково відносилась до земель території та охоронної зони гідрологічного заказника «Хоморські заплави», площа накладання 0,7524 га. За повідомленням Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації №02.1/4001 від 12.08.2021 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 для погодження до Департаменту не надходив. Також, згідно з повідомленням Секретаріату Кабінету Міністрів України №27344/0/2-21 від 25.08.2021 року Кабінетом Міністрів України рішення про погодження зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 у межах території та охоронної зони об`єкта природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення «Хоморські заплави» на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області не приймалося. Крім того, відповідно до п.2 рішення пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 19.11.2020 року №8 «Про початок реорганізації Христівської сільської ради, Новосільської сільської ради, Ліщанської сільської ради, Теліжинецької сільської ради шляхом приєднання до Сахновецької сільської ради», Сахновецька сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Ліщанської сільської ради. Слід також вказати, що в матеріалах справи наявна технічна документація, складена в 2021 році за заявою відповідача [PERSON] , із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, загальною площею 1,25 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Хмельницька область, Ізяславський район, Ліщанська сільська рада, за межами населених пунктів. На підставі даної технічної документації, експертом було виготовлено висновок №2416/22-26 від 12.02.2024, відповідно до якого експертом констатовано, що фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, яка належить на праві приватної власності [PERSON] становить 1,4125 га, згідно відомостей, які містяться в автоматизованій системі Державного земельного кадастру з урахуванням технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки 1,2500 га. Частина вказаної земельної ділянки відноситься до земель території та охоронної зони гідрологічного заказника «Хоморські заплави», площею 0,0040 га. З приводу даної технічної документації та експертизи прокурором надано пояснення, якими зазначає, що дії із виготовлення [PERSON] вказаної технічної документації не відповідають чинному законодавству, так як ухвалою суду від 18.05.2021 року (справа 688/1279/21) на земельну ділянку з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 накладено арешт із забороною, в тому числі, вчинення державному реєстратору речових прав, державному кадастровому реєстратору та [PERSON] будь яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі. Таким чином, вважає, що в силу ст.ст. 215, 216, 228 ЦК України, матеріали даної технічної документації не створюють будь яких юридичних наслідків та не можуть бути враховані судом при ухваленні рішення у справі. Дослідивши технічну документацію та висновок експертизи № 2416/22-26 від 12.02.2024, суд вважає їх неспроможними та такими, які не можуть братися судом до уваги при вирішенні даного спору, оскільки розмір земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 1,25 га, не відповідає розміру, яка перебуває у власності [PERSON] 2,00 га, а тому є суперечливими та такими, що не спростовують позицію та долучених письмових доказів прокурором як на підставу задоволення його позовних вимог. Отже, суд виходить з наступного. Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 6 ст. 186-1 ЗК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до вказаного органу за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Судом встановлено, що на час формування земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 та винесення оспорюваного рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка частково накладається на землі природно-заповідного фонду, у власність відповідачу [PERSON] для ведення особистого селянського господарства необхідною умовою було погодження Департаментом природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, як зазначено вище, за повідомленням Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації № 02.1/4001 від 12.08.2021 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 для погодження до Департаменту не надходив, що свідчить про набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку з порушенням вимог Закону. Згідно з ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території природно-заповідного фонду можуть використовуватися у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Отже, суд приходить до висновку, що отримання відповідачем у власність земельної ділянки природно-заповідного фонду для цілей ведення особистого селянського господарства суперечить вказаним положенням Закону. Водночас, відповідно до приписів ч. 7 ст. 20 ЗК України у разі зміни цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності природно-заповідного фонду, внаслідок якої земельні ділянки виводяться із складу таких категорій, необхідним є погодження Кабінету Міністрів України. Однак, у даному випадку таке погодження відсутнє. Судом береться до уваги те, що у відповідності до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції на час ухвалення судового рішення земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Як встановлено судом, спірна земельна ділянка як окремий об`єкт нерухомості відноситься до земель комунальної власності, а тому обраний прокурором спосіб захисту щодо повернення земельної ділянки, скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, який відновить права на володіння Сахновецької сільської ради, є правомірним. Таким чином, у разі набрання судовим рішенням законної сили спірна земельна ділянка має перейти у власність відповідної територіальної громади. У відповідності до правової позиції,викладеної у постанові Верховного суду України від 29.06.2016 у справі № 6-1376ц16, прийняття рішення про передачу в приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України(стаття 14, 19 Конституції України). Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», публічний» інтерес, а незаконність (якщо та буде встановлена) вибуття, такому суспільному інтересу не відповідає. За таких обставин, звернення прокурора з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельної ділянки у комунальну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованим згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є звернення прокурора з позовом до суду в цій справі, оскільки має місце порушення інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до ст. 193 ЗК України державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. В силу ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Згідно з ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частинами 3,4 цієї статті передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Частиною 13 ст. 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, не було зареєстровано протягом року з вини заявника. За змістом ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. За нормами ч. 10 ст. 24 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Як встановлено судом земельна ділянка з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства частково накладається на землі лісогосподарського призначення площею 0,7524 га. Таким чином, з урахуванням цільового призначення спірної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства як об`єкта цивільних прав без скасування державної реєстрації даної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі неможливо відновити порушене право на володіння державою землями сільськогосподарського призначення, яке полягає саме в зміні цільового призначення частини спірної земельної ділянки і її реєстрації в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням, яке не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки. У силу розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 в межах території та охоронної зони гідрологічного заказника «Хоморські заплави», цільового призначення земельної ділянки в межах гідрологічного заказника землі природно-заповідного фонду, наявності обмежень у використанні земельної ділянки і неможливості в силу закону виникнення приватного власника на такі землі державна реєстрація цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню. Відповідно до положень абз. 2 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). В той же час, щодо позовних вимог в частині визнання недійсним рішення Ліщанської сільської ради №6 від 16.09.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » суд виходить з наступного. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 359/3373/16-ц від 23 листопада 2021 року (п.п. 148-151) вказала, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, Державного акта про право власності на земельну ділянку першого власника недійсними (незаконними) та їх скасування також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, не є ефективним способом захисту, адже задоволення таких вимог не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою Такі правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 , від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19. Оскільки обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18), в задоволенні вищевказаних позовних вимог прокурора в цій частині слід відмовити саме з вказаних підстав. Така ж правова позиція підлягає застосуванню і при пред`явленні негаторного позову про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку у власність держави і за даних обставин у вказаній цивільній справі ефективним способом захисту порушеного права і є зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку у власність держави. Така позовна вимога була заявлена прокурором. В той же час, судом встановлена, що спірна земельна ділянка земельна ділянка з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005 накладається на землі природно-заповідного фонду, площею 0,7524 га, що розташована за межами населеного пункту на території Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Вказана обставина не заперечується прокурором і більше того відповідачем [PERSON] . В даному випадку відповідач зобов`язаний повернути на користь держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області частину земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, яка накладається на землі природно-заповідного фонду, лише площею 0,7524 га. З врахуванням\~викладеного,\~суд вважає,\~що вимоги\~позивача в\~частині визнання недійсним рішення Ліщанської сільської ради №6 від 16.09.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » не підлягають задоволенню з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, а в частині зобов`язання повернути на користь держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області земельну ділянку про часткове задоволення позову та зобов`язання відповідача повернути органу місцевого самоврядування частину земельної ділянки з кадастровим номером 6822183300:07:014:0005, що накладається на землі природно-заповідного фонду, площею 0,7524 га. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельної ділянки природо-заповідного фонду до комунальної власності, що незаперечно становить суспільний інтерес. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі, суд констатує, що таке втручання у майно відповідача [PERSON] є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3405,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial