Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

30.10.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів та зміну способу стягнення аліментів. У позовній заяві покликається на ту обставину, що згідно судового наказу №154/4203/21 від 21 вересня 2022 року виданого Володимир-Волинським міським судом Волинської області, з [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. З 31 жовтня 2022 року Володимирським відділом державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюється примусове виконання судового наказу №154/4203/21 від 21.09.2022 року. За весь період з 10.11.2021 року по даний час відповідачем не було сплачено жодної гривні аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП [NUMBER], заборгованість відповідача як боржника зі сплати аліментів станом на вересень 2023 року становить 64475,75 гривень. На даний час відповідач не має постійного місця роботи і відповідно постійного джерела доходів, вищевказана сума аліментів в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначена судом є незначною та недостатньою для задоволення потреб спільної з відповідачем дитини. Так як донька подорослішала, у зв?язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, ростом цін на комунальні послуги, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, погіршенням матеріального стану позивача, а також те, що і розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позивач вважає підставними та обґрунтованими позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 64 475,75 гривень та змінити спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом №154/4203/21 від 21 вересня 2022 року Володимир-Волинського міського суду Волинської області про стягнення з [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму в розмірі 5000 (п?ять тисяч) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду 08 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник подав суду заяву про визнання позову, просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності відповідача. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно судового наказу виданого Володимир-Волинським міським судом Волинської області 21 вересня 2021 року, з [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Дана обставина стверджуються копією виконавчого листа від 15.09.2022 року. Однак відповідач не сплачує аліменти, які визначив йому суд, у зв`язку з чим за період з листопада 2021 року по вересень 2023 року за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів яка становить 64 475,75 гривень. Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зазначена правова позиція з приводу правил розрахунку пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. На підтвердження розміру пені позивачем надано власний розрахунок її суми у розмірі 256 566,93 грн. Оскільки вказана сума пені перевищує заборгованість відповідача по сплаті аліментів, у відповідності до ч.1 ст.196 СК України, стягненню з нього підлягає пеня в сумі 64475,75 гривень, що становить 100% розміру заборгованості. Передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. У судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем період відповідач повинен був сплачувати за відповідним судовим рішенням аліменти на утримання власної неповнолітньої дитини. Об`єктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти в належному розмірі, судом не встановлено. За таких обставин позов в частині стягнення пені по аліментах підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з листопада 2021 року по вересень 2023 року. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, суд керується наступним. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, беручи до уваги потреби дитини, матеріальний стан сторін, суд вважає за правильне позов задовольнити повністю, змінити спосіб стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п?ять тисяч) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , котрий має обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, а також беручи до уваги, що він повністю визнав позовні вимоги, тому суд прийшов до висновку, що вимоги є законними, доведеними і підлягають до задоволення. Оскільки позивача за даною категорією справ звільнено від сплати судового збору - з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2147,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181-184, 192, 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved