Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання за заповітом права на завершення приватизації після [PERSON] . В своєму позові покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який заповів їй житловий будинок [ADDRESS] з приналежною до нього земельною ділянкою. Заявляє, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину відносно частини майна - житлового будинку [ADDRESS] , а відносно земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку з кадастровим номером 4621881500:02:005:0013 їй у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовляє, оскільки рішення про передачу у власність померлому [PERSON] даної земельної ділянки прийняте Золочівською міською радою після його смерті. Вказує, що серед інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після померлого в 6-ти місячний строк - його дружина [PERSON] . З урахуванням вищевказаного, просить заяву задовольнити, оскільки вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку на якій знаходиться вказаний житловий будинок. Заявниця в судове засідання не з`явилася, через свого представника подала до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі. Заяву підтримує. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову визнали. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши зміст заяви про визнання позову та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позови підлягають до задоволення з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть від 25.05.2023року підтверджується смерть [PERSON] [INFO] в селі Гологори Золочівського району Львівської області. [INFO] померлий [PERSON] склав заповіт, за яким житловий будинок [ADDRESS] з приналежною\~до нього\~земельною ділянкою він заповів позивачці [PERSON] , тобто позивачці. Такий факт підтверджується копією заповіту. Заповіт такого змісту підписаний власноручно заповідачем та зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 70197547. Змістом свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.03.2024року підтверджується, отримання позивачкою у спадщину після [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] шляхом отримання відповідно свідоцтва. Вказане зареєстроване в спадковому реєстрі, згідно витягу №76224450 та в державному реєстрі речових прав, згідно витягу №369987590. Згідно постанови нотаріуса № 72/02-31 від 15.03.2024року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на земельну ділянку з кадастровим номером 4621881500:02:005:0013, оскільки рішення XLV сесії VІІІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області №3106, прийняте 29.06.2023року, тобто більше місяця після смерті [PERSON] . Оглянувши рішення XLV сесії VІІІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області №3106 від 29.06.2023року, зміст якого стосується передачі у власність [PERSON] земельної ділянки пл. 0,0636га. для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , кадастровий номер 4621881500:02:005:0013, суд прийшов до висновку, що така ділянка була передана померлому [PERSON] у власність після його смерті. Тобто [PERSON] подав відповідну заяву, однак помер до прийняття рішення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною першою статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Верховний Суд в постановах від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 у справі тотожних правовідносин, прийшов до висновків, що у випадку, коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача\~державного акта\~про право\~власності на\~землю здійснюється\~на підставі\~рішення про\~передачу громадянам\~України безоплатно\~у приватну\~власність земельних\~ділянок,\~прийнятого органами\~місцевого самоврядування,\~до спадкоємців\~переходить право\~отримати державний\~акт про\~право власності\~на земельну\~ділянку. До складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved