Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] протягом шести місяців перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою [ADDRESS] ; вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засобизв`язку особисто і через третіх осіб; наближатися на відстань 300 метрів до її місця проживання (перебування), роботи - Аграрний коледж за адресою [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обгрунтування заяви покликається на те, що перебуває у шлюбі із [PERSON] , мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою [ADDRESS] . ЇЇ чоловік чинить відносно неї домашнє насильство, яке проявляється як психологічний тиск, скандали, фізичне насильство, постійні погрози, маніпуляції їх спільним сином. З даного приводу були звернення в поліцію та за місцем вчинення правопорушення також прибував спецпідрозділ поліції «Поліна». На даний час дії [PERSON] стали не керовані, він переслідує її, погрожує та застосовує відносно неї фізичне насильство, в зв?язку з чим вона перебуває у постійному стресі, що негативно позначається на її здоров?ї та психологічному стані. До переслідувань активно залучає їх неповнолітнього сина. Останнім часом почав викликати поліцію з приводу того, що мама (вона) не проживає разом з сім?єю. До таких дзвінків у поліцію залучає неповнолітнього сина. Через спільну дитину намагається з нею виходити на контакт. Крім того, надсилає їй СМС з погрозою смерті та телефонує у нічну пору. [PERSON] уже притягався до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2024 року її чоловіка визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Однак він жодних висновків для себе не зробив, не виправився та уже 05 березня 2024 року знову вчинив відносно неї домашнє насильство. Саме тому 05 березня 2024 року було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Однак вимоги такого термінового заборонного припису ним порушуються, оскільки він постійно їй телефонує та продовжує здійснювати психологічний тиск та погрожує. Не зважаючи на заборону, вказану у терміновому заборонному приписі від 05 березня 2024 року, перебувати за адресою [ADDRESS] , її чоловік продовжує проживати за цією адресою. Знаючи, де вона працює, кривдник періодично приходить до неї на роботу та вчиняє сварки, свідками яких є її коллеги та студенти. [PERSON] вчиняє домашнє насильство стосовно неї та є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо неї, як постраждалої особи. Такі ризики є реальними, а виклики поліції не мають на даний час ефективного для неї захисту. Ухвалою від 17 квітня 2024 року суд відкрив провадження у справі за заявою [PERSON] , залучив до участі у справі як заінтересовану особу Рівненське районе управління поліції ГУНП в Рівненській області та призначив судове засідання на 19 квітня 2024 року. За клопотанням заінтересованої особи [PERSON] про надання можливості скористатися правовою допомогою розгляд справи суд відклав на 23 квітня 2024 року. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та пояснила, що не може проживати з чоловіком, оскільки він чинить на неї психологічне насильство. 04 лютого 2024 року почав погрожувати, що вб`є, задушить, далі в хід пішла подука. Вона втекла з квартири та викликала поліцію. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судя порадив їм пожити окремо. 05 березня 2024 року чоловік прийшов до неї на роботу, обзивав її, назав твариною, почав вимагати її звільнення з роботи. З 05 березня 2024 року з`їхала у соціальне житло, де перебуває і нині. Чоловік відмовляється лікуватися, хоча вона пропонувала. Телефонує їй вночі, в зв`язку з чим була змушена заблокувати телефон, після чого став телефонувати з картки сина. Не дозволяє бачитися з сином, налаштовує його проти неї. Коли чоловік був на лікуванні, то проживала з сином, в них нормальні відносини, але після повернення чоловік її виштовхав з квартири. Заінтересована особа [PERSON] заперечує протии задоволення заяви та пояснив, що після повернення з фронту має проблем из головою, став нервовий. Вночі не спить, мусить ходити по квартирі, а дружину це дратує. До цього вони розуміли один одного з півслова, але зараз спілкування вже не таке. Спочатку дружина адекватно реагувала на його стан, а потім втомилася від цього. Подушкою дружину не душив, просто кинув на обличчя, б обув на емоціях. На роботу до неї приходив щоб повідомити, що лягає в госпіталь і дитина залишається сама. Дружина відразу побігла до завуча, бо він її осоромив. Він теж зайшов, попросив її прийти додому. Твариною не обзивав, сказав лише, що в неї не людські інстинкти, а тваринячі. Амбулаторно лікується в психіатра, працює з психологами та пропонує дружині ходити разом з ним, але вона має свого психолога і його пропозиції ігнорує, каже, щоб він лягав в «психушку». Дружину не бив і фізичного насильства щодо неї не вчиняв. Визнає, що інколи грубо спілкується з нею. Нині намагається налагодити відносини, щоб син жив з матір`ю і батьком. Пише дружині вірші, але вона заблокувала телефон. Представник Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області пояснив, що [PERSON] з 13 лютого 2024 року перебуває на обліку як особа кривдник в Рівненському РУП, оскільки щодо нього складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за яким прийнято відповідне рішення. 05 березня 2024 року за зверненням заявниці зафіксована ще одна подія домашнього насильства, бо чоловік прийшов до неї на роботу та погрожував. Було проведено оцінку ризиків та винесено терміновий заборонний припис. Враховуючи, що [PERSON] є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи, йому було дозволено перебувати в місці проживання заявниці, але не перебувати з нею в одній кімнаті. Фактів порушення вимог термінового заборонного припису не зафіксовано. В 2023 році [PERSON] не перебував на обліку як кривдник і звернень заявниці щодо вчинення ним домашнього насильства не було. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Заявниця, заінтересована особа [PERSON] та їх син проживають у двокімнатній квартирі [ADDRESS] , власником якого відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 266020328 від 15 липня 2021 року є [PERSON] . Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2024 року в справі № 569/3901/24 [PERSON] визнано винуватим y вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. За змістом вказаної постанови, 04 лютого 2024 року близько 02 год за адресою [ADDRESS] [PERSON] вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , а саме ображав, погрожував, душив подушкою, явних тілесних укоджень не завдав. 05 березня 2024 року командир взводу № 1 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Кучерук В.В. виніс терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] строком на 10 діб, застосувавши заходи: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи з приміткою, що [PERSON] перебуватиме за адресою [ADDRESS] ; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. За змістом термінового заборонного припису стосовно кривдника, 05 березня 2024 року о 15 год 20 хв. [PERSON] в [ADDRESS] в приміщенні Аграрного коледжу відносно своєї дружини вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою [PERSON] . [PERSON] має статус учасника бойових дій та є особою з інвалідністю армії 3 групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 30 січня 2024 року та пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 28 лютого 2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За положеннями п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до п.3, 14 та 17 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п.6, 8 ч.1ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно з ч.3 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та винесення стосовно нього термінового заборонного припису в своїй сукупності підтверджують вчинення [PERSON] психологічного насильства щодо заявниці. Доказів на підтвердження факту вчинення заявницею домашнього насильства щодо нього [PERSON] суду не надав. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, [PERSON] вину визнав частково, підтвердив, що мав місце конфлікт з дружиною, умисно її ображати не хотів. Суд також звертає увагу, що заявниця просила суворо чоловіка не карати та обмежитись усним зауваженням. Факт вчинення [PERSON] 05 березня 2024 року психологічного насильства щодо заявниці підтверджується терміновим заборонним приписом щодо кривдника. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника заінтересована особа не оскаржував, доказів протилежного суду не надано. Докази порушення [PERSON] заборон, встановлених терміновим заборонним приписом, у справі відсутні. Посилання заявниці на порушення заінтересованою особою вимог термінового заборонного припису, оскільки він продовжує проживати за адресою [ADDRESS] , суд до уваги не приймає. Представник Рівненського РУП в судовому засіданні пояснив, що, з врахуванням проведеної працівником поліції оцінки ризиків, [PERSON] було заборонено перебувати в одній кімнаті з постраждалою особою, але без заборони проживати в квартирі. Враховуючи фактичні обставини справи та наявні ризики, суд вважає вірогідним продовження чи повторне вчинення домашнього насильства, а тому наявні підстави для видачі обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту заявниці. Разом з тим, беручи до уваги, що [PERSON] є особою з інвалідністю армії 3 групи, суд вважає за можливе не встановлювати останньому заборони перебувати за місцем його проживання за адресою [ADDRESS] та, відповідно, наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання, а обмежитися забороною [PERSON] перебувати в одному приміщенні (кімнаті, кухні, місцях загального користування) з [PERSON] у вказаній квартирі. За таких обставин заяву про видачу обмежувального припису належить задовольнити частково. На підставі наведеного та

Outcome: partial