Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лобуренко С.В., звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.03.2023 року в справі № 148/302/23 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року у справі № 152/89/21 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2021 року і до досягнення сином повноліття. Тобто, на утримання двох неповнолітніх дітей, з позивача стягуються аліменти в розмірі 3/4 часток доходу, що є для нього надмірним тягарем аліментних зобов`язань, що в порушення закону в теперішній час стягується більше ніж 50% заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач зазначає, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку позивача (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.10.2017 року, позивач став батьком другої дитини - [PERSON] і на теперішній час у позивача на утриманні знаходиться двоє дітей. Крім того, позивач є військовослужбовцем, проходить службу у складі 10 окремої автомобільної санітарної роти з 11.05.2022 року. Значні кошти витрачаються для підтримання належної бойової форми під час несення служби. Окрім того, під час несення служби позивач захворів на хронічний панкреатит в стадії загострення, в умовах несення служби змушений дотримуватись дієтичного харчування, за свої кошти формувати індивідуальне меню, позбавлений можливості відвідувати загальну столову, оскільки затверджене штатне меню позивачу не підходить. Для лікування хвороби замовляє ліки в індивідуальному порядку, оскільки штатне забезпечення їх не передбачає, а тому зазначені обставини зумовили позивача звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 29.01.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. 12.02.2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Зайця Б.В., у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині, що стосується його довірительки [PERSON] , та судові витрати покласти на позивача з огляду на те, що до матеріалів даного позову долучена копія заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/89/21 від 13.04.2021 р., в якому зазначено, що [PERSON] , під час розгляду справи не подавав відзив із запереченнями та після отримання судового рішення не оскаржував його, чим із ним погодився. Однак згодом, а саме 15.02.2023 року, [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року у справі № 152/89/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 року [PERSON] відмовлено у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Окрім того, заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.08.2022 року, [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , Вказане рішення яке не було оскаржене [PERSON] . Натомість, відповідно до встановлених обставин у рішенні Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.03.2023 року у справі №148/302/23 зазначено, що [PERSON] , під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу), подав заяву про визнання позовних вимог, тобто, враховуючи те, що аліменти на утримання другої дитини стягувались із [PERSON] уже при наявності обов`язку сплачувати аліменти на першу дитину, станом на день ухвалення рішення -14.03.2023 року, [PERSON] , фактично погодився із загальним розміром частки (3/4) від його доходу (заробітку), яка буде стягуватись з нього на утримання його дітей. Щодо погіршення стану здоров`я позивача, як підстави для зменшення розміру аліментів, то представник відповідача зазначив, що доводи, які наводить позивач у позові та додані до нього медичні документи свідчать про те, що позивач звертався за медичною допомогою і дані обставини існували не день прийняття рішення Тульчинським районним судом Вінницької області від 14.03.2023 року. Згідно довідки б/н від 08.01.2022 року [PERSON] придатний до військової служби. Таким чином, якби стан позивача був незадовільний, то військово-лікарська комісія його б комісувала. З огляду на викладені обставини, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог що стосуються [PERSON] . Представник\~позивача - адвокат Лобуренко С.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі та щодо їх задоволення не заперечила. Представник відповідача [PERSON] адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог в частині, що стосуються відповідача [PERSON] , в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені ним у відзиві на позовну заяву. Просив стягнути з позивача на користь [PERSON] , понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~500 грн. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року у справі № 152/89/21 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2021 року і до досягнення сином повноліття.(а.с.10-15) Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.03.2023 року в справі № 148/302/23 з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.16-17) Із виписки №10588 із медичної картки стаціонарного хворого від 19.05.2023 року, УЗД органів черевної порожнини та зачеревного простору від 16.05.2023 року, направлення на консультацію до лікаря спеціаліста з Військової частини [NUMBER] від 15.05.2023 року, виписного №353 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 13.01.2023 року, висновку Езофагогастродуоденлскопії від 17.01.2023 року, заключення лікаря гастроентеролога та редомендації щодо лікування від 08.01.2022 року, консультація гастроентеролога від 16.01.2023 року протоколу УЗД від 17.01.2023 року вбачається, що [PERSON] поставлено діагноз: К85.8 Інші типи гострого панкреатиту. Хронічний панкреатит, стадія загострення. (а.с. 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 29). Як вбачається із довідки, виданої Міністерством оборони [NUMBER] окремої автомобільної санітарної роти капітаном [PERSON] від 16.11.2023 року за №178, [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у складі 10 окремої автомобільної санітарної роти з 11.05.2022 року по теперішній час (а.с.31) Відповідно до довідки про доходи, виданої Військовою частиною [NUMBER] від 19.11.2023 року за №13, загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2023 року по жовтень 2023 року становить 460\~923,46 грн. (а.с. 32). Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Згідно із\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Щодо повної вимоги в частині зменшення розміру аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. З урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти в уже визначеному розмірі, суд може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Судом було встановлено, що відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про визнання позовних вимог, тому з урахуванням викладеного, розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/2 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Щодо позовних вимог про зменшення розміру аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В обгрунтування заявлених вимог позивачем надано до матеріалів справи виписку №10588 із медичної картки стаціонарного хворого від 19.05.2023 року, УЗД органів черевної порожнини та зачеревного простору від 16.05.2023 року, направлення на консультацію до лікаря спеціаліста з Військової частини [NUMBER] від 15.05.2023 року, виписного №353 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 13.01.2023 року, висновку Езофагогастродуоденлскопії від 17.01.2023 року, заключення лікаря гастроентеролога та редомендації щодо лікування від 08.01.2022 року, консультація гастроентеролога від 16.01.2023 року протоколу УЗД від 17.01.2023 року, що [PERSON] поставлено діагноз: К85.8 Інші типи гострого панкреатиту. Хронічний панкреатит, стадія загострення. (а.с. 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 29). Однак, суд критично ставиться до наданих доказів та не приймає їх до уваги, оскільки надані докази датовані 2023 роком і мали місце на час прийняття Тульчинським районним судом Вінницької області рішення від 14.03.2023 року по справі №148/302/23, яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я позивача, з того часу, позивачем до суду не надано. \~ \~ \~ \~Крім того, як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.08.2022 року, [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 58-61). Вказане рішення яке не було оскаржене [PERSON] . Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не можуть, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються із позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) -немає, а відтак в задоволенні позову в цій частині, слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1073, 60 грн. Враховуючи те, що заявлені вимоги в частині, що стосуються [PERSON] , задовленню не підлягають, то витрати по сплаті судового збору з неї не стягуються. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат;3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України\~розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2\~ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього\~Кодексу\~визначено критерії,

Outcome: partial