Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

19.10.2023 керівник Червоноградської окружної прокуратури Львівської області [PERSON] звернувся до Радехівського районного суду Львівської області в інтересах держави в особі Радехівської міської ради Львівської області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» про витребування із незаконного володіння та незаконного користування і розпорядження земельної ділянки.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Радехівського районного суду Львівської області від 07.10.2021 відповідачка [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Рішенням Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 рада вирішила: «Надати дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,00 га (із земель запасу) з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, які розміщені в селі Розжалів Радехівського району Львівської області». Рішенням Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 23.10.2020 рада вирішила: «Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства (землі с/г призначення - рілля) в селі Розжалів Радехівського району Львівської області та передати безоплатно у власність із земель комунальної власності гр. [PERSON] , жительці с. Розжалів Радехівського району Львівської області земельну ділянку площею 1,0000 га (кадастровий номер земельної ділянки - 4623984600:01:001:0074) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Розжалів Радехівського району Львівської області». Вказані рішення сесії Розжалівської сільської ради від 29.07.2020 та 23.10.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його затвердження та надання у власність земельної ділянки [PERSON] прийняті в умовах конфлікту інтересів. На підставі вищевказаного рішення сесії Розжалівської сільської ради від 23.10.2020 [PERSON] 05.11.2020 зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий №4623984600:01:001:0074 площею 1,0000 га в с.Розжалів Радехівського району Львівської області, про що державним реєстратором Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області внесено запис № 39096015 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 2216857846239). Враховуючи зазначене, прокурор вважає, що рішення Розжалівської сільської ради від 29.07.2020 та від 23.10.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його затвердження та надання у власність земельної ділянки [PERSON] прийняті в умовах конфлікту інтересів, а відтак підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Крім того, зазначає, що відповідач [PERSON] як власник земельної ділянки - кадастровий № 4623984600:01:001:0074 площею 1,0000 га в с. Розжалів Радехівського району Львівської області передала 05.11.2020 строком на 7 років до 05.11.2027 в оренду відповідачу ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» дану земельну ділянку. Просить суд витребувати із незаконного володіння відповідача [PERSON] та незаконного користування і розпорядження відповідача ТзОВ «Агро Л В Лімітед» на користь Радехівської міської територіальної громади в особі Радехівської міської ради Львівської області земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер 4623984600:01:001:0074, що знаходиться за адресою: Львівська область, Червоноградський район (Радехівська ОТГ), с.Розжалів та стягнути з відповідачів на користь Львівської обласної прокуратури - 2684 гривні сплаченого судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 23.10.2023 матеріали позовної заяви залишено без руху. На виконання ухвали судді позивачем 01.11.2023 подано заяву на усунення недоліків із додатками. Згідно відповіді з ЄДДР № 307887 - особу [PERSON] за вказаними параметрами не знайдено. 01.12.2023 з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] 04.12.2023 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 20.12.2023 в підсистемі «Електронний суд» від представника відповідача ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» надійшли заяви про залишення позову без розгляду, а також відзив на позовну заяву. Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що 05.11.2020 між ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,00 га з кадастровим номером 4623984600:01:001:0074. За даним договором за ТОВ «АГРО Л В ЛІМІТЕД» 20.11.2020 було зареєстровано інше речове право (право оренди) про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідний запис за номером 39395710. Підставою укладення даного договору оренди землі є волевиявлення сторін та наявність документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, яке зареєстроване відповідно до вимог чинного законодавства України. Відтак, ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД» є добросовісним набувачем права оренди на спірну земельну ділянку та, відповідно, добросовісним користувачем. Вказує, що орган місцевого самоврядування, обраний відповідно до вимог чинного законодавства, повноваження якого ніким не оспорюються, здійснює цивільні права та обов`язки відповідної територіальної громади у галузі земельних відносин. Оскільки на території сіл, селищ, міст до повноважень органу місцевого самоврядування належить розпорядження землями територіальних громад, то цей орган, вирішуючи питання про надання земельної ділянки особі, діє у межах вказаних повноважень і виявляє волю територіальної громади у відповідному рішенні, іншого порядку волевиявлення чинним законодавством не передбачено. Порушення порядку прийняття рішення (процедури реалізації права розпорядження землями комунальної власності) не свідчить про те, що таке рішення прийняте без волі територіальної громади, оскільки саме орган місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями розпоряджатися землями громади, розпорядився земельною ділянкою. Сам факт прийняття органом рішення про передачу земельної ділянки у власність фізичній чи юридичній особі незалежно від того - визнано вказане рішення в подальшому протиправним та скасовано чи ні - є підтвердженням того, що ділянка вибула з володіння громади (держави) з її волі. Водночас, умовою витребування майна (у тому числі припинення іншого речового права) у добросовісного набувача, згідно закону, є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі, іншим шляхом. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна у власність іншої особи та права його відчужувати виключає можливість витребування майна від добросовісного набувача. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 761/17142/15-ц. Вважає, що при укладенні оспорюваного договору оренди землі відповідач не тільки не порушив жодної норми чинного законодавства, а й не мав наміру цього робити. Тобто відповідач ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД» розумів, що на законних підставах набуває право оренди на земельну ділянку і не знав та не міг знати про будь-які можливі порушення. Щодо конфлікту інтересів зазначає, що в умовах наявності у депутата сільської ради реального конфлікту інтересів не є підставою для визнання його протиправним та скасування. На засіданні сесії, окрім відповідачки [PERSON] , були присутні інші депутати. Відтак, голос відповідачки не був вирішальним при прийнятті рішення ради. Положення статті 67 Закону ЗУ «Про запобігання корупції», на яку посилався позивач, не містять імперативного припису щодо обов`язковості скасування у судовому порядку, зокрема, рішень, які були прийняті з порушенням вимог вказаного Закону. Факт вчинення відповідачем корупційного правопорушення, невиконання заборони на прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, не є достатньою підставою для скасування у судовому порядку оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування. Вказує, що до позовної заяви прокуратурою додано договір оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 4623984600:01:001:0074 та інформаційну довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно. Дана інформаційна довідка отримана Львівською обласною прокуратурою, а не Червоноградською окружною прокуратурою, будь-яких доказів щодо законних шляхів отримання Червоноградською окружною прокуратурою даної довідки до позовної заяви не надано так само як і запитів до Львівської обласної прокуратури щодо необхідності отримання такої довідки. Щодо договору оренди на земельну ділянку, то сторонами цього договору є [PERSON] та ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД», відповідно по одному примірнику договору зберігається у сторін, що його підписали, третій примірник договору зберігається в органі, що провів його державну реєстрацію. Відповідно отримати копію даного договору можливо лише звернувшись із запитом до осіб, у яких зберігається примірник даного договору. Проте, будь-яких доказів на підтвердження законного шляху отримання даного доказу прокурором не надано. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Керівнику Червоноградської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Радехівської міської ради Львівської області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО Л В ЛІМІТЕД» в повному обсязі. 25.12.2023 через підсистему «Електронний суд» від виконуючого обов`язків керівника Червоноградської окружної прокуратури Я.Гарасимчука подано відповідь на відзив, де зазначає, що [PERSON] будучи депутатом Розжалівської сільської ради, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, яке полягає у неповідомленні нею про наявність реального конфлікту інтересів, а також вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів (голосувала на сесії ради за рішення в користь себе) та визнано її винуватою за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП. Таким чином, рішення сесії Розжалівської сільської ради від 29.07.2020 та 23.10.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його затвердження та надання у власність земельної ділянки [PERSON] , прийняті в умовах конфлікту інтересів та у відповідності до вимог ст.67 Закону України «Про запобігання корупції», підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Також, прокуратурою з`ясовано, що на підставі вищевказаного рішення сесії Розжалівської сільської ради від 23.10.2020 [PERSON] 05.11.2020 зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий №4623984600:01:001:0074 площею 1,0000 га в с.Розжалів Радехівського району Львівської області, про що державним реєстратором Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області внесено запис №39096015 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 2216857846239), що підтверджується відповідною довідкою із вказаного Реєстру. Крім того, встановлено, що власником вказаної земельної ділянки, [PERSON] , дана земельна ділянка передана в оренду ТзОВ «Агро Л В Лімітед» (код ЄДРПОУ 34943719), про що укладено відповідний договір оренди земельної ділянки від 05.11.2020, строком на 7 років. Відомості про право оренди даної земельної ділянки державним реєстратором Жовтанецької сільської ради Кам`янка- Бузького району Львівської області 20.11.2020 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 39395710), що підтверджується відповідною довідкою із вказаного Реєстру. З огляду на обставини, встановлені судом в адміністративній справі №451/1443/21 та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» є безумовні підстави для витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, користування та розпорядження. Щодо недопустимості доказів долучених заявником до позовної заяви: договору оренди земельної та інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно повідомляє, що інформаційна довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно була сформована на підставі відповідного доступу до вказаного Реєстру прокурором Червоноградської окружної прокуратури Проць О.Б., а копія вказаного договору оренди земельної ділянки була долучена реєстратором до реєстраційної справи даного Реєстру. За таких обставин, вказані документи, як докази, не можуть бути визнані недопустимими, оскільки одержані у встановленому Законом порядку. На підставі наведеного, вважає, що доводи відповідача ТзОВ «Агро Л В Лімітед», викладені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та неналежно обгрунтованими, а тому просить такі відхилити, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 28.12.2023 підготовче засідання відкладено за клопотанням прокурора Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури Р.Ватраль. 16.01.2024 від керівника Червоноградської окружної прокуратури Львівської області Купецького В.В. через підсистему надійшли заперечення на заяви представника відповідача ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» про залишення позову без розгляду. 18.01.2024 в підготовчому засіданні протокольно оголошено перерву до 05.02.2024 до 11.30 год. 24.01.2024 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» Овсяної С.В. надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалами суду від 05.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача «Агро Л В Лімітед» Овсяної С.В. про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 8449 від 20.12.2023) та (вх. № 8450 від 20.12.2023). 05.02.2024, 28.02.2024, 22.03.2024 в підготовчих засіданнях протокольно оголошено. 15.04.2024 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 29.04.2024 прокурор Ватраль Р.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав суду аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив витребувати із незаконного володіння [PERSON] та незаконного користування і розпорядження ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» на користь Радехівської міської територіальної громади в особі Радехівської міської ради Львівської області земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер 4623984600:01:001:0074, що знаходиться за адресою: Львівська область, Червоноградський район (Радехівська ОТГ), с. Розжалів, стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Крім того, вказав, що покликання представника відповідача на недопустимість доказу, а саме - інформаційної довідки із реєстру речових прав на нерухоме майно повністю заперечує, так як інформаційна довідка сформована в межах повноважень, які надані прокурору, а таку довідку сформував прокурор Червоноградської окружної прокуратури Проць О.Б. 28.12.2023 від представника Радехівської міської ради Львівської області С.Коханчук надійшло клопотання про розгляд справи без участі Радехівської міської ради Львівської області, позов заявлений прокуратурою підтримують, просять позовні вимоги задовольнити в повній мірі (а.с.118). Представник відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» Овсяна С., будучи присутньою в судовому засіданні в режимі відеоконференції в сервісі ЄСІТС, проти задоволення позовних вимог заперечила, покликаючись на доводи, які наведені у відзиві. Крім того, просила визнати недопустимими долучені заявником до позовної заяви: договір оренди та інформаційну довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки такі подані неуповноваженою особою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 18.01.2024 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.139-140). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідно до рішення 35 сесії 7 демократичного скликання Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 рада вирішила: «Надати дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,00 га (із земель запасу) з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, які розміщені в селі Розжалів Радехівського району Львівської області» (а.с.22). Згідно рішення 37 сесії 7 демократичного скликання Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 23.10.2020 рада вирішила: «Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства (землі с/г призначення - рілля) в селі Розжалів Радехівського району Львівської області. Передати безоплатно у власність із земель комунальної власності гр. [PERSON] , жительці с.Розжалів Радехівського району Львівської області земельну ділянку площею 1,0000 га (кадастровий номер земельної ділянки - 4623984600:01:001:0074) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Розжалів Радехівського району Львівської області» (а.с.23). Як вбачається із рішення 2 позачергової сесії 8 скликання № 33 Радехівської міської ради від 11.12.2020 «Про початок реорганізації Розжалівської сільської ради шляхом припинення її діяльності та приєднання до Радехівської міської ради» село Розжалів ввійшло у склад Радехівської міської територіальної громади. Згідно п.2 вказаного рішення правонаступником всього майна, прав та обов`язків Розжалівської сільської ради є Радехівська міська рада (а.с. 24). Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 07.10.2021 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6, ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП та у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн. Встановлено, що [PERSON] , будучи депутатом Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог підпункту 2 п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед голосуванням за рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки та передачу її у власність гр. « [PERSON] », тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, [PERSON] , будучи депутатом Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог підпункту 3 п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилось у голосуванні «за» рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. « [PERSON] », чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 14-21). Як видно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2023, № 349288806 земельна ділянка площею 1,00 га, кадастровий номер: 4623984600:01:001:0074 зареєстрована на праві власності за [PERSON] , на вказаний об`єкт нерухомості зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, виданий 05.11.2020 ТзОВ «ЛВ Лімітед»/ [PERSON] , орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед», код ЄДРПОУ:34943719 (а.с. 25-27). 28.09.2023 керівник Червоноградської окружної прокуратури В.Купецький звернувся із запитом (в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» про надання інформації та документальних матеріалів) № 14.58/03-22-4521 вих.23 до Радехівської міської щодо вжиття ними заходів про витребування земельної ділянки кадастровий номер якої 4623984600:01:001:0074 з чужого незаконного володіння, користування та розпорядження (а.с. 28-29). Згідно відповіді Радехівської міської ради № 2344 від 05.10.2023, остання, не зверталась до суду із позовною заявою про витребування земельної ділянки кадастровий номер якої 4623984600:01:001:0074 з чужого незаконного володіння, користування та розпорядження. Крім того, Радехівська міська рада повідомила, що не заперечує, щодо звернення Червоноградською окружною прокуратурою з такою позовною заявою до суду в її інтересах (а.с. 30-31). Повідомленням керівника Червоноградської окружної прокуратури В.Купецького від 16.10.2023 №14.58/03-22-4765 ВИХ -23 Червоноградська окружна прокуратура повідомила Радехівську міську раду про прийняте ними рішення представництва інтересів Радехівської міської ради та звернення до Радехівського районного суду Львівської області з позовом про витребування із незаконного володіння [PERSON] та незаконного користування і розпорядження ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» на користь територіальної громади Радехівської міської ради Львівської області земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер 4623984600:01:001:0074 (а. с. 35). Вартість земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер 4623984600:01:001:0074, яка знаходиться в с. Розжалів Червоноградського району Львівської області області, згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості - земельної ділянки, від 05.11.2023, унікальний реєстраційний номер 201-20231005-0006710340, сформованої в єдиній базі даних звітів про оцінку Фонду Державного майна України, становить 100136,10 грн. (а.с.43-45). Як вбачається із наказу Офісу Генерального Прокурора № 48К від 03.05.2022 [PERSON] призначено на посаду керівника Червоноградської окружної прокуратури Львівської області строком на п`ять років з 04.05.2022 (а.с.42). Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позову). Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (пункти 38, 39)). Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало стати відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю відповідного органу. Розумність вказаного строку визначає суд з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи через можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також з урахуванням таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (пункт 40)). Таким чином, при зверненні із вказаним позовом до суду, прокурор дотримався порядку передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки Радехівська міська рада Львівської області протягом розумного строку, після отримання повідомлення, самостійно не звернулася до суду з позовом в інтересах держави, тому це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів держави. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Щодо твердження відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» про недопустимість договору оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 4623984600:01:001:0074 та інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 32 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Бюро економічної безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом. Так, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2023, № 349288806 отримана з реєстру речових прав на нерухоме майно та була сформована на підставі відповідного доступу до вказаного Реєстру, згідно ст. 32 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прокурором Червоноградської окружної прокуратури Проць О.Б. Таким чином, позиція представника відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» щодо недопустимості доказів, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, оскільки прокурор діяв в межав своїх службових повноважень, водночас договір оренди земельної ділянки про недопустимість якого вказує представник, прокурором до матеріалів позовної заяви не долучений. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У частині першій статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020, надано дозвіл гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 1,00 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена в с. Розжалів Радехівського району Львівської області, а рішенням Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області 37 сесії 7 демократичного скликання від 23.10.2020, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] 1,0000 га, для ведення особистого селянського господарства (землі с/г призначення-рілля) в с. Розжалів Радехівського р-ну Львівської області - 4623984600:01:001:0074. Передано безоплатно у власність із земель комунальної власності гр. [PERSON] жительці с. Розжалів Радехівського району Львівської області земельну ділянку площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Розжалів Радехівського району Львівської області. Так, представник відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» як у поданому відзиві так і в судовому засіданні, заперечує проти задоволення позовних вимог, при цьому вказує, що сам факт прийняття органом рішення про передачу земельної ділянки у власність фізичній чи юридичній особі незалежно від того - визнано вказане рішення в подальшому протиправним та скасовано чи ні - є підтвердженням того, що ділянка вибула з володіння громади (держави) з її волі, а наявність у діях власника майна волі на передачу майна у власність іншої особи та права його відчужувати виключає можливість витребування майна від добросовісного набувача. При укладенні оспорюваного договору оренди землі відповідач ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» не тільки не порушив жодної норми чинного законодавства, а й не мав намірів цього робити. Крім того, вказує, що в умовах наявності у депутата сільської ради реального конфлікту інтересів це не є підставою для визнання протиправним та скасування рішення. Проте, суд не погоджується із такими твердженнями з огляду на наступне. Згідно із частиною другою статті 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Відповідно до статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаним недійсним. За змістом частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. Так, позиція відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» про те, що наявність у депутата сільської ради реального конфлікту інтересів не є підставою для визнання рішення протиправним та скасування не є правовою, оскільки, певна кількість депутатів входить до постійної комісії, яка в обов`язковому порядку має бути створена відповідною радою, саме для запобігання та урегулювання конфлікту інтересів у депутата ради. Для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 442/730/17). Так, згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 07.10.2021, [PERSON] , будучи депутатом Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області, не вжила заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилось у голосуванні «за» рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність гр. « [PERSON] », «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. « [PERSON] ». [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата [PERSON] у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Тому, прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому. Зазначені висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 442/730/17. Отже, рішення Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр.« [PERSON] » та від 23.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність гр.« [PERSON] » є незаконним, оскільки такі прийняті з порушенням законодавства про запобігання корупції та місцеве самоврядування в Україні, а також прийняті в умовах конфлікту інтересів одного з депутатів, яка голосувала за його прийняття, при цьому інші депутати не вчинили жодних дій для врегулювання конфлікту. Положеннями частини п`ятої статті 16 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Згідно з частиною восьмою статті 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (частина п`ята статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виключно на пленарних засіданнях сільської ради відповідно до закону приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункти 30 і 34 статті 26 вказаного Закону). Воля територіальної громади як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади. ПОСТАНОВА 24 січня 2024 року справа № 379/818/22 провадження № 61-15064св23. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15, від 25 січня 2017 року у справі № 916/2131/15, а також у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 916/2130/15. Розжалівська сільська рада була уповноважена діяти від імені та в інтересах територіальної громади с. Розжалів як власника земельної ділянки виключно відповідно до закону, тобто у визначених ним спосіб і межах, враховуючи обмеження та заборони, зокрема ті, що передбачені ЗК України. Встановивши, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади незаконно, зокрема, у зв?язку із прийняттям рішення в умовах конфлікту інтересів, на підставі яких за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, такі дії не можуть бути оцінені як вираження волі територіальної громади, тому відчужене таким чином майно - земельна ділянка, підлягає поверненню на підставі статей 387-388 ЦК України. Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес. Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм. Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовідносини у цій справі пов`язані з вибуттям земельної ділянки з власності територіальної громади та становлять суспільний інтерес. Оцінюючи наявність підстав для втручання у право відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», як добросовісного набувача, на мирне володіння майном, в цій справі суд враховуючи, що Розжалівська сільська рада розпорядилася належною територіальній громаді земельною ділянкою з порушенням вимог закону, приходить до переконання, що звернення прокурора із зазначеним позовом відповідає суспільним інтересам та є пропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном, оскільки полягає у відновленні законності при вирішенні вибуття з власності територіальної громади земельних ділянок та їх повернення у власність держави для задоволення потреб територіальної громади. Вказане узгоджується із Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.08.2020 року у справі № 299/2739/17). Згідно з частиною першою статті 68 Закону України «Про запобігання корупції» фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку. ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД» як орендар спірної земельної ділянки має право ставити питання про порушення умов договору перед орендодавцем, тому у суду відсутні підстави вважати, що витребування земельної ділянки спричинить надмірний тягар для останнього її набувача. Водночас, покликання представника відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» на врахування висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 761/17142/15-ц є безпідставними, оскільки висновки у цій справі, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними. ЦК України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. Власник із дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, провадження №14-208цс18). Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Так, судом встановлено, що в результаті того, що Розжалівська сільська рада прийняла незаконні рішення, спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - територіальної громади поза її волею, водночас, Радехівська міська рада як правонаступник прав та обов`язків Розжалівської сільської ради відповідного реагування не вчиняла. Спірна земельна ділянка повинна бути повернута у власність Радехівської міської ради, оскільки рішення Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр.« [PERSON] » та від 23.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність гр.« [PERSON] » є незаконним, так як відповідачка [PERSON] неправомірно здобула земельну ділянку кадастровий № 4623984600:01:001:0074. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для витребування спірної земельної ділянки у порядку статті 388 ЦК України. Водночас, особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про набуття права чи визнання такого права, не позбавлена можливості звернутися до відповідного органу про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене радою при прийнятті оскаржуваного рішення не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Закон, за наявності визначених ст. 387, ст. 388 ЦК України умов, не обмежує абсолютне право власника на витребування належного йому майна із незаконного володіння, зокрема чинністю/нечинністю договорів чи інших правочинів, стороною яких не є власник. Витребування спірної земельної ділянки тільки у відповідача [PERSON] не призведе до припинення незаконного володіння цією ділянкою з боку ТзОВ «Агро Л В Лімітед» та її повернення у фактичне володіння Радехівської міської ради, оскільки не буде ефективним та достатнім способом захисту. Орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника, тому при наявності підстав для витребування земельної ділянки у відповідача [PERSON] існують також підстави для її витребування від особи, якій вона передана в оренду ТзОВ «Агро Л В Лімітед». Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов прокурора задоволено, з відповідачів на користь Львівської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved