Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Герасимова Оксана Олегівна, у якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю 3 місяці після набрання рішенням законної сили; витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Герасимової О.О. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обгрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] під час бойового завдання загинув її син [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом на майно померлого сина є позивачка та відповідач, як батько спадкодавця. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає. 24.02.2022 року в Україні почалася повномасштабна війна, Указом Президента було введено воєнний стан, який триває і досі. З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час дії воєнного стану. Постановою КМУ від 28.02.2022 року №164 Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від неї зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Постановою КМУ від 09.05.2023 року №469 строк прийняття спадщини знову був скорочений до 6 місяців з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, через введення воєнного стану та з огляду на мінливість та неоднозначність законодавства, відповідні норми якого на момент відкриття спадщини були чинними. Також позивачка звертає увагу суду, що пропущений нею строк є незначним, а з урахуванням постанови КМУ від 24.06.2022 №719 цей строк нею був дотриманий. Беручи до уваги що наслідки пропущення строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи, оскільки позивачка втратить право на спадкування майна, тому вона просить визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву. Від позивачки надійшла телефонограма, у якій остання просила проводити судове засідання за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки, суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Від третьої особи надійшла заява, у якій вона просила проводити судове засідання за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню на таких підставах. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками загиблого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого сина є позивачка, як матір, та відповідач, як батько спадкодавця. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає. Позивачка звернулася до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини у лютому 2024 року, однак їй було відмовлено у звязку з пропуском строку, що підтверджується постановою від 09.02.2024 року (а.с.12). Вказане також підтверджується копією спадкової справи (а.с.58-85). Поважними причинами не прийняття в встановлений законом строк спадщини після смерті [PERSON] позивачка вказала: -введення воєнного стану в Україні; -мінливість та неоднозначність законодавства у питаннях спадкування. Зважаючи на вище викладене, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказувала на мінливість законодавства у питаннях спадкування та воєнний стан. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачці додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved