Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

26\~грудня 2023\~року до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси надійшла\~позовна заява\~представника Об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку «Білий\~парус» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його короисть заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 72898,31 грн, інфляційні збитки у розмірі 2604,24 грн, 3% річних у розмірі 1593,06 грн., а також суму судових витрат. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судові засідання сторони не з`явилися. Сторонам надсилалися судові повістки та розміщено оголошення на сайті суду. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка, надіслана позивачу отримана ним вчасно. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Поштова повістка, надіслана відповідачу повернулася до суду по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідач суду не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , номер відомостей про речове право 32287406. Відповідно до Статуту ОСББ «Білий парус», затвердженого установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий парус» м. Одеса, вул. Літературна, будинок 1-А, протокол № 1 від 15 квітня 2017 р., метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. Згідно пункту 1 Розділу 1 «Загальні положення» Статуту, ОСББ «Білий парус» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку «Білий парус - № 1-А», що розташований за місцезнаходження вул. Літературна, м. Одеса, відповідної до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до пункту 2 Розділу 2 «Мета створення, завдання та предмет діяльності Об`єднання», Статуту ОСББ «Білий парус» господарче забезпечення діяльності Об`єднання може здійснюватися власними силами Об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання; є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Пунктом 3 Розділу 2 «Мета створення, завдання та предмет діяльності Об`єднання» Статуту ОСББ «Білий парус» визначено, що завданням та предметом діяльності Об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. ОСББ «Білий парус» здійснює діяльність як власними силами, так і з залученням на договірних засадах суб`єктів господарювання. Для господарчого забезпечення діяльності укладено відповідні договори, зокрема: на водопостачання та водовідведення; електропостачання; вивезення побутових відходів; протипожежні заходи; охорону, відеоспостереження та обслуговування домофонів; дератизацію та дезинсекцію, виконання робіт, надання послуг за якими підтверджується, зокрема, відповідними актами. ОСББ «Білий парус» згідно укладених договорів несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих співвласниками комунальних послуг. Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків власником є порушенням прав інших співвласників і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку згідно статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 26 квітня 2017 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Білий парус» як юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до Статуту ОСББ «Білий парус», затвердженого установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий парус» вул. Літературна, 1-А, м. Одеса, протокол № 1 від 15 квітня 2017 р., метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. ОСББ «Білий парус» здійснює діяльність як власними силами, так і з залученням на договірних засадах суб`єктів господарювання. Для господарського забезпечення діяльності укладено відповідні договори, зокрема: на водопостачання та водовідведення; електропостачання; вивезення побутових відходів; протипожежні заходи; охорону, відеоспостереження та обслуговування домофонів; дератизацію та дезинсекцію, виконання робіт, надання послуг за якими підтверджується, зокрема, відповідними актами. Згідно позовної заяви, загальними зборами ОСББ «Білий парус» 18.06.2017 р. затверджено на 01.07.2017 р. структуру і розмір тарифів (внесків) та договір між ОСББ «Білий парус» і власниками, зокрема, визначена вартість щомісячного внеску з наступних платежів: на утримання будинку та прибудинкової території 7,46 грн. за 1 кв.м. приміщення 1-го поверху, на утримання будинку та прибудинкової території 9,52 грн. за 1 кв.м. приміщення починаючи з 2-го поверху, за електроспоживання - 1,68 грн. кВт, за водопостачання та водовідведення - 14,12 грн. за 1 куб. м води, за гаряче водопостачання - 82,49 грн. за 1 куб. м воді, за опалення 27,84 грн. за 1 кв. м опалювальної площі або 1257,61 грн. за 1 Гкал, за машино-місце - 250 грн. Також, загальними зборами ОСББ «Білий парус» 23.06.2018 р. затверджено на 01.08.2018 р. структуру та розмір внесків та договір між ОСББ «Білий парус» та власниками житлових/нежитлових приміщень, зокрема, визначена вартість щомісячного внеску з наступних платежів: на утримання будинку та прибудинкової території 8,05 грн. за 1 кв.м нежитлових приміщень, автомойка- 5,77 грн., за 1 кв. м, на утримання будинку та прибудинкової території 8,94 грн. за 1 кв.м. житлових приміщень, за утримання паркінгу - за 1 кв. м - 17,92 грн., за гаряче водопостачання - 1 куб.м. води: житлові приміщення - 58,45 грн. плюс вартість холодного водопостачання та водовідведення (на даний час 16,164 грн. за 1 куб. м), нежитлові приміщення - 83,42 грн., плюс вартість холодного водопостачання та водовідведення (на даний час 16,164 грн. за 1 куб. м), за опалення за 1кв.м., житлові приміщення - 21,58 грн., нежитлові приміщення - 30,79 грн. у опалювальній період або 1094,23 грн. за 1 Гкал житлові приміщення, 1561,6 грн. за 1 Гкал (з урахуванням утримання котельних мінімальне фіксоване споживання 0,3 Гкал у місяць) у опалювальний період, за холодне водопостачання та водовідведення - 16,164 грн. за 1 куб. м. води, за електричну енергію 1 кВт - 1,68 грн. Загальними зборами ОСББ «Білий парус» 09.06.2019 р. затверджено зміни до структури внесків та договір між ОСББ «Білий парус» та власниками житлових/нежитлових приміщень 03.07.2019 р., зокрема, визначена вартість щомісячного внеску з наступних платежів: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) з розрахунку 8,05 грн. за 1 кв.м нежитлових приміщень, - 5,77 грн. за 1 кв. м автомойки, 8,94 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення починаючи з 2-го поверху, за постачання та розподіл електричної енергії - 1,68 грн. за 1 кВт, за водопостачання та водовідведення - 21,948 грн. за 1 куб.м, за гаряче водопостачання - за 1 куб. м води: житлові приміщення - 68,33 грн., плюс вартість холодного водопостачання та водовідведення (на даний час 21,948 грн. за 1 куб. м), нежитлові приміщення -110,79 грн., плюс вартість холодного водопостачання та водовідведення (на даний час 21,948 грн. за 1 куб. м), за постачання теплової енергії за 1 кв. м : житлові приміщення - 25,22 грн., нежитлові приміщення - 40,90 грн. або 1279,03 грн. за 1 Гкал житлові приміщення, 2074,00 грн. за 1 Гкал (з урахуванням утримання котельних мінімальне фіксоване споживання 0,3 Гкал у місяць), за машино-місце (за наявністю) 17,92 грн. за 1 кв. м. площі. Таким чином, в ОСББ «Білий парус» на підставі рішень загальних зборів розмір щомісячного внеску з відповідних платежів для оплати комунальних та інших послуг визначається згідно з показаннями лічильників або затверджених у встановленому порядку внесків. Отже, позивач у своїй позовній заяві стверджує, що ОСББ «Білий парус» на законних підставах забезпечує надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку, у якому [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Проте, відповідач розрахунки за надані послуги не здійснює, внаслідок чого у нього утворилась за період з 01 червня 2022 року по 30 листопада 2023 року заборгованість у сумі 72898,31 грн. Судом встановлено, що нарахування за надані позивачем відповідачу житлово-комунальні послуги проведено згідно розмежування самозабезпечення ОСББ «Білий парус» та споживання комунальних послуг на підставі укладених договорів з постачальниками відповідно вартості щомісячного внеску з наступних платежів, затверджених загальними зборами членів ОСББ «Білий парус»: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком), за постачання та розподіл електричної енергії, за водопостачання та водовідведення, за постачання гарячої води, за постачання теплової енергії, за машино-місця. У статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За змістом частин першої другої статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання, зокрема, має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків співвласників, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом; доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів власників приміщень. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежі звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасні та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднані внески і платежі. Пунктом 2 розділу 5 «Права і обов`язки співвласників» Статуту ОСББ «Білий парус», передбачено, що співвласник, зокрема, зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачене Статутом об`єднання; рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; своєчасно і повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно п. 1 розділу 3 «Статутні органи Об`єднання, їхні повноваження та порядок формування» Статуту ОСББ «Білий парус», органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Відповідно до п. 2, 3 розділу 3 «Статутні органи Об`єднання, їхні повноваження та порядок формування» Статуту ОСББ «Білий парус», вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежі співвласників. П. 11 розділу 3 «Статутні органи Об`єднання, їхні повноваження та порядок формування», п. 2 розділу 4 «Джерела фінансування, порядок використання майна та коштів Об`єднання» Статуту ОСББ «Білий парус» передбачено, що рішення загальних зборів прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Згідно статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У ч. 1 ст. 4 Закону вказано, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 3 Закону, діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ОСББ «Білий парус» надає послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , де, зокрема, розташоване нерухоме майно [PERSON] , тоді як останній належним чином не виконує свої обов`язки, які є похідними від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном, шляхом невнесення плати за утримання багатоквартирного будинку. Внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, загальний розмір якої становить 72898,31 грн. З зазначеним розрахунком заборгованості суд погоджується у повному обсязі. Саме тому, враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості по щомісячним внескам за житлово-комунальні послуги. В умовах карантину, який встановили з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 діють заборони для нараховування та стягування штрафів та пені за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг. З метою запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID- 19) Кабінетом Міністрів України(КМУ) прийнято постанову №211 із змінами і доповненнями від 11.03.2020 р. по 03.04.2020 р.; №239 від 25.03.2020 р. по 24.04.2020 р.; №291 від 22.04.2020 р. по 11.05.2020 р.; №343 від 04.05.2020 р. по 22.05.2020 р.; №392 від 20.05.2020 р. по 22.06.2020 р.; №500 від 17.06.2020 р. по 31.07.2020 р.; № 641 від 22.07.2020 р. по 31.08.2020 р.; №760 від 26.08.2020 р. по 31.10.2020 р.; №956 від 13.10.2020 р. по 31.12.2020 р.; № 1236 від 09.12.2020 р. по 28.02.2021 р.; №104 від 17.02.2021 р. по 30.04.2021 р.; №405 від 21.04.2021 р. по 30.06.2021 р.; №611 від 16.06.2021 р. по 31.08.2021 р.; №855 від 11.08.2021 р. по 01.10.2021 р.; №981 від 22.09.2021 р. по 31.12.2021 р.; №1336 від 15.12.2021 р. по 31.03.2022 р.; №229 від 23.02.2022 р. по 31.05.2022 р.; №630 від 27.05.2022 р. по 31.08.2022 р.; №928 від 19.08.2022 р. по 31.12.2022 р.; №1423 від 23.12.2022 р. по 30.04.2023 р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до частини 3 розділу II Прикінцеві положення на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги та припинення/ зупинення надання послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. Крім цього, в Україні діє воєнний стан, на підставі Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», а постановою КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: - нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; - припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Таким чином, стягнення нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, є такими, що заборонені чинним законодавством, а тому не підлягають стягненню з відповідача. Щодо судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. \~ \~ \~ \~За ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» ставка\~судового збору\~за подання\~до суду позовної заяви\~майнового характеру,\~яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році згідно державного бюджету на наступний рік, прийнятого 9 листопада 2023 року Верховною Радою України складає 2684 грн. \~ \~ \~ \~Згідно платіжної інструкції №1293 від 22.05.2023 року ОСББ «Білий парус» при подачі позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 2684,00 грн. \~ \~ \~ \~На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи представником позивача було надано до суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії ОД № 003191 від 21 лютого 2018 року; Договір про надання правової (правничої) допомоги від 05 грудня 2023 року; звіт (опис) про обсяг наданих послуг для надання правової (правничої) допомоги ОСББ «Білий парус» по Договору «Про надання правової (правничої) допомоги» б/н від 05.12.2023 року у справі №522/24475/23-Е в суді першої інстанції, акт про надання правової (правничої) допомоги за договором від 05.12.2023 року; платіжну інструкцію № 384 від 18 березня 2024 на суму 5000 грн. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року по справі № 550/936/18. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Згідно положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилаються сторони, як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обов`язок подання яких покладено на сторони. Таким чином, дослідивши надані представником позивача копії документів, що підтверджують заявлений ним розмір судових витрат, враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи з врахуванням складності справи, а саме, що справа про стягнення заборгованості за комунальні послуги є незначної складності та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень є завищеними. В судових засіданнях представник заявника присутнім не був, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, ним було складено позовну заяву, обсяг матеріалів справи незначний, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу до 1000,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial