Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Заявники в порядку окремого провадження звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивували тим, що 17.01.2012 між ними було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області, за актовим записом №1. У шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Повідомляють, що сімейне життя у них не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться з 15.11.2015. Сторони досягли згоди щодо їх участі у вихованні дітей та їх проживання. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Зважаючи, що заявники не мають намір поновлювати подружні відносини, просять розірвати шлюб між ними. Заявники в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви, відповідно до яких просили розгляд їхньої спільної заяви провести у їх відсутність, заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. Крім того, заявник [PERSON] після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (вх. №34859, вх. №34866 від 22.04.2024). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Положеннями статті 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом установлено,\~що 17.01.2012 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області, за актовим записом №1. У шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.10.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.02.2020 Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відповідно. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. Отже, з вказаних вище норм слідує, що спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей. Водночас слід зауважити, що згідно положень ч. 1-2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Однак при зверненні до суду із даної заявою заявниками не надано жодного договору, умови якого б підтверджували, що особисті та майнові права дітей після розірвання шлюбу не будуть порушені. При цьому надання відповідного договору є обов`язковою умовою для розірвання шлюбу за спільною заявою. Таким чином із досліджених доказів судом встановлено, що порядок розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя заявниками не дотримано, відтак у задоволенні вказаної заяви слід відмовити. Роз`яснити заявникам, що судом відмовлено в задоволенні заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження у зв`язку із порушенням порядку при поданні такої заяви, а не у зв`язку із неможливістю розірвати їх шлюб, відтак вказане не позбавляє права заявників звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: dismissed