Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

27.02.2024 [PERSON] , від імені якої діє адвокат Новіков Ігор Олександрович, звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що [INFO] вона народилась в м.\~Шахтарськ Донецької області. 13.10.1984 уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований (мовою оригіналу) отделом ЗАГСа Орджоникидзевского райисполкома г. Мариуполя, актовий запис №\~3482. 18.04.1991 шлюб був розірваний Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 182. Потім нею були втрачені усі документи разом з паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року. У зв`язку з виниклими обставинами вона звернулась до Заводського районного відділу у м.\~Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, на що нею була отримана відповідь № 2311-40/2311.1-24 від 12.01.2024. Також підтвердженням того, що вона перебувала на території України станом на 24.08.1991 є трудова книжка, в якій містяться відомості щодо її офіційного працевлаштування з 02.10.1989 по 08.02.2000. Незважаючи на існуючі докази вона отримала відмову в отриманні паспорта громадянина України, що в подальшому позбавило її права отримати можливість офіційно працевлаштуватись. Рішення суду необхідне їй для отримання паспорту громадянина України. Від Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області надійшли письмові пояснення, в яких представник заінтересованої особи не заперечує щодо задоволення заяви. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] , підтримує раніше подані пояснення, вирішення питання залишає на розсуд суду. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші, ніж ті, що визначені ч. 1 цієї статті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13.11.1991) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13.11.1991 і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 з моменту внесення відмітки про громадянство України. Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Судом встановлено, що заявник народилась [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області (актовий запис про народження № 116 від 12.02.1966, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарської міськрайонного управління юстиції Донецької області). 13.10.1984 уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований (мовою оригіналу) отделом ЗАГСа [INFO] , актовий запис № 3482, та який був розірваний 18.04.1991 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 182. Відповідно до копії трудової книжки, виданої 16.07.1984 на ім`я [PERSON] , остання з 01.09.1981 по 06.07.1984 навчалась в (мовою оригіналу) ГППУ-64 г. Жданова. Окрім того, в періоди з 17.07.1984 по 04.01.1985, з 25.03.1985 по 07.12.1995, з 30.09.1997 по 22.12.1999, з 08.02.2000 по 24.05.2000, з 15.08.2003 по 13.11.2003 була офіційно працевлаштована на території України. З постанови № 18 про накладення адміністративного стягнення від 07.06.2016 вбачається, що заявник проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Заводського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області № 2311-40/2311.1-24 від 12.01.2024, заявник [PERSON] дійсно документувалась наступними паспортами громадянина України колишнього СРСР зразка 1974 року: серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським РВВС м. Жданова від 19.03.1982 у зв`язку з досягненням 16-річного віку, при оформленні паспорта прізвище « [PERSON] »; серії [NUMBER] , виданим Відділом внутрішніх справ Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області від 18.10.1985 у зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » (копія долучена до матеріалів справи). Порядок встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, виходу з громадянства України передбачений «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України № 215/2001 від 27.03.2001. Згідно п. 7 даного Порядку, встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема, громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 або проживання в Україні за станом на 13.11.1991. Пунктом 8 даного Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд робить висновок про те, що всі представлені докази свідчать про постійне проживання заявника на території України станом на 24.08.1991, у зв`язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved