Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування зазначає, що 09.02.2021 між нею та ТОВ «Займер» було укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 177196 у сумі 4 000 грн. Договір укладався в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором АV2063. 18.12.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 16750 щодо стягнення з позивача, як з боржника за Договором № 177196 від 09.02.2021, укладеним з ТОВ «Займер», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу №01-28/10/21 від 28.10.2021 є ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за період з 09.02.2021 по 12.11.2021 у розмірі 21480 грн 00 копійок, з яких: 4 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16 880 грн заборгованість за відсотками; 600 грн сума заборгованості по штрафам і пеням а також 1 400 грн за вчинення виконавчого напису. Всього сума заборгованості за виконавчим написом склала 22 880 грн 00 копійок. 08.02.2022 Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 655 грн, а також постанова про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 288 грн. 14.02.2022 Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та звернено стягнення на заробітну плату позивача, яку вона отримує у ТОВ «ВОДОЛІЯ» у розмірі 20% від суми доходу до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 25 823 грн. 14.02.2022 Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та звернено стягнення на заробітну плату позивача, яку вона отримує у ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» у розмірі 20% від суми доходу до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 24 603 грн 47 копійок. Позивач дізналась про відкрите виконавче провадження з сервісу «Дія» у березні 2022 року і вважає за необхідне звернутись до суду із вищезгаданим позовом. Разом з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у ВП № [NUMBER], яке здійснюється на підставі виконавчого напису № 16750, вчиненого 18.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 визначено головуючого суддю Петрова Д.В. Ухвалою від 29.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 29.02.2024 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № [NUMBER], що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. № 16750 від 18.12.2021. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовільнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус КМНО Золотих О.О. в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.12.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 16750 щодо стягнення з позивача, як з боржника за Договором № 177196 від 09.02.2021, укладеним з ТОВ «Займер», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу №01-28/10/21 від 28.10.2021 є ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за період з 09.02.2021 по 12.11.2021 у розмірі 21480 грн 00 копійок, з яких: 4 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16 880 грн заборгованість за відсотками; 600 грн сума заборгованості по штрафам і пеням а також 1 400 грн за вчинення виконавчого напису. Всього сума заборгованості за виконавчим написом склала 22 880 грн 00 копійок. 08.02.2022 Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 655 грн, а також постанова про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 288 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 17.12.2021 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи 17 грудня 2021 року виконавчий напис № 13838, приватний нотаріус КМНО Золотих О.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 13838 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) від 21.09.2021. Також відповідачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернено увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис № 16750 при відсутності вказаного необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення. Крім того, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» суду не надані. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією № 1336-2726-9938-9933 від 26.02.2024 про сплату судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. за подачу позовної заяви, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved