Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з гр. [PERSON] на свою користь заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.03.2023 року розмірі: 253 273,57 грн., що складається з 192 500,00 грн. заборгованість за тілом позики, 57750,00 грн. заборгованість за відсотками та З 023,57 грн. заборгованість за 3% річних. Судові витрати покласти на відповідача. Вимоги обґрунтовує тим, що 20.03.2023 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти (надалі фінансову допомогу) у розмірі 192 500,00 гри (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), а позичальник зобов`язався повернути фінансову допомогу до 20.06.2023 року. Відповідно п. 3.3 даного Договору позики проценти за користування позикою у сумі 10% (десять) відсотків від тіла позики повинні сплачуватись кожного 20 числа поточного місяця на банківську карту позикодавця. Строк повернення позики зазначено у п. 4.1 Договору позики. Свої зобов`язання [PERSON] не виконав, кошти у зазначений строк у встановленому об`ємі позикодавцю не повернув. Станом на 14.11.2023 року заборгованість [PERSON] за договором позики складає 253 273,57 грн (двісті п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят три гривні 57 копійок), з яких: -192 500,00 грн. основний борг за позикою; - 57 750,00 грн. борг за відсотками; - 3 023,57 грн. 3% річних; У зв`язку з невиконанням позичальником боргу (коштів) за договором позики, позивач неодноразово повідомляв відповідача про необхідність повернути позику та пропонував зі свого боку різноманітні варіанти вирішення даної ситуації. Однак, хоч Відповідач усно обіцяє виконувати свої зобов`язання, далі розмов нічого не відбувається і з рештою відповідач усіляко уникає зустрічей з позивачем, а також не здійснює ніяких дій для погашення своєї заборгованості. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином та своєчасно. Надали заяву про слухання справи у їх відсутності. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.03.2023 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти (надалі фінансову допомогу) у розмірі 192 500,00 гри (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), а позичальник зобов`язався повернути фінансову допомогу до 20.06.2023 року. Відповідно п. 3.3 даного Договору позики проценти за користування позикою у сумі 10% (десять) відсотків від тіла позики повинні сплачуватись кожного 20 числа поточного місяця на банківську карту позикодавця. Строк повернення позики зазначено у п. 4.1 Договору позики. Свої зобов`язання [PERSON] не виконав, кошти у зазначений строк у встановленому об`ємі позикодавцю не повернув. Станом на 14.11.2023 року заборгованість [PERSON] за договором позики складає 253 273,57 грн (двісті п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят три гривні 57 копійок), з яких: -192 500,00 грн. основний борг за позикою; -57 750,00 грн. борг за відсотками; -3 023,57 грн. 3% річних. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в простій письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6- 1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно ВСУ у своїй постанові №309/3458/14-ц від 13.12.2017 року підкреслив, що згідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України розписка є підтвердженням укладання договору позики, і саме рукописна розписка, якщо кошти передаються готівкою, є підтвердженням факту передачі коштів від кредитора боржнику. При цьому укладання окремого договору позики між сторонами спору, або нотаріальне посвідчення підпису боржника на розписці не обов`язкове. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошову суму, що була передана останньому в строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з частиною третьою статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Застосування індексу інфляції за прострочення зобов`язання виплатити суму боргу ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Частина 1 статті 546 ЦК України визначає види забезпечення виконання зобов`язання, а неустойку, поруку, гарантію, заставу, притримання, завдаток, право довірчої власності. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того у відповідності до ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2532,74 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст.\~16,\~525, 526,\~530,\~546,\~549-552,\~610\~-612, 629, 1046-1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved