Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Б`яла Подляска, Республіка Польща, матір`ю якої є [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що в червні 2021 року познайомився з відповідачем [PERSON] , між ними склались близькі відносини, вони вирішили створити сім`ю та зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Станом на той час, коли сторони мали намір зареєструвати шлюб, відповідач [PERSON] не досягла шлюбного віку та перебувала у стані вагітності, у зв`язку з чим звернулась до суду з заявою про надання дозволу на укладення шлюбу. Так, у своїй заяві остання зазначила, що визнання права на шлюб є необхідним та відповідає її інтересам, вона та [PERSON] мають взаємні почуття любові, вона перебуває у стані вагітності, а відтак необхідно зареєструвати шлюб до досягнення нею відповідного віку та до народження дитини. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2022 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про надання дозволу на укладення шлюбу та призначено до розгляду. Однак, у зв`язку із початком повномасштабної війни росії проти України, перебування [PERSON] на восьмому місяці вагітності, враховуючи її стан здоров`я, сторони разом з батьками вирішили, що [PERSON] необхідно тимчасово виїхати за межі України в Республіку Польща. Незважаючи на те, що вони не змогли офіційно зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, 12.02.2022 уклали церковний шлюб та за кошти батьків позивача організували весілля. 28.02.2022 [PERSON] у супроводі матері позивача [PERSON] виїхали в Республіку Польща. Позивачу достовірно відомо, що 27.04.2022 [PERSON] народила їх спільну дитину Ізабеллу. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини батьком дитини зі слів матері вказано вигадану особу [PERSON] та вона статус одинокої матері. Проте в Україні триває війна, позивач, будучи особою призовного віку, не вправі виїжджати за межі України, щоб зареєструватись батьком дитини та повернути її. На прохання позивача матір [PERSON] декілька разів їздила до Республіки Польща та зустрічалась з [PERSON] . Відомо, що відповідач перебувала на лікуванні в психіатричному шпиталі, оскільки перенесла нервовий зрив. Після народження дитини [PERSON] деякий час проживала з донькою, однак згодом залишила дитину опікунській сім`ї та виїхала у м. Варшава Республіки Польща. Позивач хвилюється, що його рідна донька знаходиться під опікою чужих людей, переживає, щоб відповідач не відмовилася від їх дитини, маючи статус одинокої матері, а доньку не усиновили. Відповідач припинила будь-яке спілкування з позивачем та жодного зв`язку з ним не бажає підтримувати. Оскільки відповідач не отримувала в Україні свідоцтва про народження дитини, не бажає повертатись в Україну та подати спільну з позивачем заяву про реєстрацію дитини в Україні, відтак змушений звернутись до суду з позовом про визнання батьківства. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні, будучи за його згодою допитаним судом як свідок, позов підтримав з підстав, що викладені в такому. Додатково зазначив, що через три місяці після знайомства з [PERSON] підтримували фізичну близькість та згодом остання повідомила, що вагітна і погодилась на пропозицію одруження. Через пів року сторони почали спільно проживати у батьків позивача. Під час вагітності супроводжував відповідачку до лікарів, турбувався про її стан та здоров`я, надавав необхідні кошти. 12.02.2022 сторони уклали церковний шлюб та відсвяткували весілля, організоване за кошти батьків позивача. 28.02.2022 відповідач у супроводі матері позивача [PERSON] через війну, постійні повітряні тривоги та обстріли виїхала до Республіки Польща. 27.04.2022 у сторін народилась донька Ізабелла, а відповідач отримала статус одинокої матері. Матір позивача [PERSON] часто навідувала невістку та онуку. Спочатку [PERSON] визнавала факт батьківства [PERSON] , надсилала фото та відео доньки. Однак згодом припинила спілкування з позивачем, однак у зв`язку з чим це відбулось, йому не відомо. Пропонував відповідачці бути разом, однак вона категорично відмовлялась, почала стверджувати, що він не є батьком дитини, заблокувала його в усіх можливих засобах зв`язку, соціальних мережах. Вказав, що [PERSON] приховала від нього свій вік. Йому відомо, що [PERSON] разом з їх дочкою певний час проживала в опікунській сім`ї. Зазначив, що бажає виховувати доньку та опікуватись нею. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені в такому, просила суд позов задовольнити. Додатково зазначила, що зі слів матері позивача [PERSON] , яка неодноразово навідувала [PERSON] та бачилася з онукою, відомо, що невістка після пологів перенесла нервовий зрив та лікувалась в психіатричному шпиталі. Спочатку [PERSON] проживала разом з донькою в опікунській сім`ї, однак згодом виїхала у м. Варшава, залишивши дитину. [PERSON] достовірно відомо, що онука Ізабелла знаходиться в опікунській сім`ї, яка не має дітей. Остання неодноразово їздила до онуки, цікавилась нею, зверталась в органи прокуратури та до юристів у Республіці Польща. Мати дитини не бере жодної участі в її вихованні та утриманні, припинила відносини з позивачем, а номер телефону, за яким відбувалось між ними спілкування, заблокувала, жодних зв`язків не підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки за адресою місця реєстрації, надіслання смс-повідомлення та повідомлень у соціальних мережах, розміщення інформації про розгляд справи на офіційному веб-сайті Сихівського районного суду м. Львова, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву. Судом, на підставі положень статей 223, 280 ЦПК України, враховуючи також відсутність відповідних заперечень позивача та представника позивача, здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України). Отже, за змістом зазначених норм, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Згідно з ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, згідно з якою, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 2\~ст. 128 Сімейного кодексу України\~передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Встановлено, 09.02.2022 [PERSON] звернулася до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про надання права на шлюб, оскільки на час звернення з такою заявою остання досягла шістнадцятирічного віку, що згідно з діючим законодавством України не надає їй права на укладення шлюбу (а.с. 20-21). Як випливає з тексту заяви [PERSON] про надання права на шлюб, заявник вказала, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, вони кохають один одного, зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу до народження дитини, її та нареченого [PERSON] підтримують батьки останнього, не заперечують щодо укладення шлюбу. Як видно з довідки КНП «4-та міська поліклініка м. Львова» від 18.01.2022 №8, станом на 18.01.2022 [PERSON] , 2005 р.н., перебувала у стані вагітності, термін вагітності 26-27 тижнів (а.с. 25). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2022 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , за участі заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про надання права на шлюб неповнолітній особі (а.с. 27). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12.02.2022 уклали церковний шлюб у храмі Покрови Пресвятої Богородиці с. Підгірне, що підтверджується свідоцтвом таїнства вінчання та фотознімками (а.с. 8-11). Як видно з копії свідоцтва про народження, виданого 05.05.2022 відділом реєстрації актів цивільного стану Б`яла Подляска Люблінського воєводства Республіки Польща, номер актового запису 0661011/00/UA/2022/938698, та нотаріально засвідченого перекладу такого, [PERSON] народилась [INFO] в міста Б`яла Подляска, Республіка Польща, в графі «мати» зазначено « [PERSON] », [INFO] , в графі «батько» зазначено « [PERSON] ». Відомості про народження дитини записані на підставі заяви матері [PERSON] (а.с. 44-47, 157-159). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.05.2022 заяву [PERSON] , за участі заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про надання права на шлюб неповнолітній особі залишено без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою у судове засідання заявниці [PERSON] та законного представника (а.с. 41). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилась у період, коли сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Допитана в судовому засідання як свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , надала показання про те, що влітку 2021 року син познайомив її з дівчиною [PERSON] , однак враховуючи їх юний вік спільно проживати їм не дозволила, незважаючи на прохання останньої та твердження щодо неможливості проживання з матір`ю, яка зловживає алкоголем. Цього ж року у вересні дізналась про вагітність [PERSON] , а відтак наполягла на реєстрації шлюбу, однак з`ясувалось, що невістка не досягла шлюбного віку. Надалі остання звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб. Сторони 12.02.2022 уклали церковний шлюб та відсвяткували весілля. Оскільки вагітність невістки проходила важко, остання постійно хвилювалась через обстріли та повітряні тривоги, на прохання сина завезла [PERSON] до сестри її матері, що проживає в Республіці Польща. 27.04.2022 народилась онука Ізабелла, сторони спілкувались через відеозв`язок, вели листування, [PERSON] надсилала фото дитини. Під час спілкування [PERSON] повідомляла, що не бажає повертатись в Україну та очікує приїзду [PERSON] . [PERSON] доглядала дитину самостійно. В жовтні 2022 року повідомляли останній про, те що їх знайомий приїде транспортним засобом та забере її з дитиною в Україну. Однак з невідомих причин [PERSON] обірвала з ними спілкування, заблокувала їх номер телефону. Невдовзі спільні знайомі повідомили, що [PERSON] залишила доньку опікунській сім`ї, в якій проживала та яка опікувалась нею, оскільки вона була на той час неповнолітньою. [PERSON] в Республіці Польща була оформлена як одинока матір. [PERSON] поїхала до міста Б`яла Подляска, Республіки Польща, відшукала [PERSON] , яка перебула в психіатричній клініці. Просила останню показати дитину, проте онуку їй не надали. В клініці [PERSON] повідомила, що хоче жити для себе та буде проживати у подруги. [PERSON] дізналась, що невістка змінила три опікунські сім`ї, остання з яких була сім`я психологів, що не мають власних дітей та які імовірно мали вплив на невістку. Також свідку вдалось зустрітись з опікуном, де перебуває онука, проте остання прибула на зустріч налаштованою агресивно, налагодити з нею контакт та спілкування не вдалось. Зазначила, що [PERSON] визнавала факт батьківства [PERSON] . Син піклувався про неї, допомагав їй відвідувати медичні огляди, оплачував ліки, вони проживали разом однією сім`єю. Свідок [PERSON] надала показання про те, що товаришує, часто спілкується та навідує сім`ю [PERSON] . Від [PERSON] дізналась про вагітність [PERSON] та підготовку до весілля, на якому довідалась, що відповідач є неповнолітньою та перебуває на сьомому місяці вагітності. Зазначила, що сторони у справі проживали у батьків [PERSON] , бачила їх разом. [PERSON] разом з невісткою виїхала до Республіки Польща, однак [PERSON] довелось повернутись через стан здоров`я її матері. [PERSON] показувала їй фото онуки. Згодом дізналась, що [PERSON] залишила дитину, і після почутого [PERSON] одразу поїхала до невістки. Каміла ніколи не заперечувала, що [PERSON] є батьком дитини. Як видно з листа Генерального консульства України в Любліні від 12.04.2024, адресованого [PERSON] , малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває під тимчасовою опікою сім`ї громадян Польщі. За клопотанням\~позивача [PERSON] \~ухвалою суду\~від 14.11.2023\~у справі\~призначено судову\~молекулярно-генетичну\~експертизу.\~Сторін у\~справі попереджено\~про наслідки\~ухилення від\~участі в\~експертизі,\~передбачені ст.\~109\~ЦПК України,\~а також\~роз`яснено,\~що судова\~молекулярно-генетична\~експертиза батьківства\~може бути\~проведена за\~наявності всіхучасників експертизи, у визначений експертною установою час за наявності паспортів та свідоцтва про народження дитини. Про дату, час та місце проведення експертизи відповідача [PERSON] повідомлено у встановленому законом порядку усіма можливими способами. Проте ухвала суду від 14.11.2023 щодо проведення судової молекулярно-генетичної експертизи повернута до суду без виконання, у зв`язку із неприбуттям 01.02.2024 [PERSON] разом з дитиною [PERSON] до експертної установи для відібрання зразків, до Львівського НДЕКЦ МВС України прибув [PERSON] (а.с. 135-136). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 4, п. 3 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як встановлено судом, у визначену дату явки, а саме 01.02.2024 відповідач із дитиною до експертної установи не з`явилась без поважних причин. Відповідачем [PERSON] не надано належних та достатніх доказів на спростування даних обставин, а саме поважності неприбуття відповідача із дитиною до експертної установи, клопотання про повторне направлення справи для проведення експертизи від відповідача не надходило, що свідчить про ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду. При цьому, судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні. З листування з відповідачем [PERSON] у соцмережах з`ясовано, що остання отримала позовну заяву та інші документи судової справи, в тому числі ухвалу суду про призначення молекулярно-генетичної експертизи, однак зазначила, що не має наміру брати участі в судовому розгляді, висловлювала бажання відмовитись від батьківських прав та серед іншого зазначила: «це буде раніше, ніж буде доведено, що він її батько», «напевно ще не раз Вова буде мати дитину». (а.с. 104-105, 110-111). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сукупність вищевказаних доказів у справі, зокрема, спільне проживання відповідача разом із позивачем без державної реєстрації шлюбу до народження дитини у будинку батьків позивача, звернення [PERSON] до суду з заявою про надання права на шлюб неповнолітній особі, у зв`язку з вагітністю, заінтересованою особою в якій був зазначений саме [PERSON] , укладення ними церковного шлюбу, святкування весілля, а також фотознімками, що ці обставини підтверджують, показаннями свідків та листуванням з [PERSON] у соцмережах, надає підстави\~для висновку\~про походження [PERSON] , [INFO] , від позивача [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги про визнання батьківства необхідно задовольнити та таке рішення суду у передбаченому відповідними нормами законодавства порядку може бути підставою для складення нового або внесення змін до існуючого актового запису про народження дитини. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved