Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 03.09.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільних дітей не має. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Подружні відносини між сторонами фактично припинені, у зв`язку з тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, любов та повага. Сумісне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім`ю. За таких обставин, [PERSON] звернулась до суду відповідно до ст. 110 СК України. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України, шляхом направлення смс-повідомлення (а.с. 18, 22). З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~03.09.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 390 (копія свідоцтва про шлюб а.с. 11). Від шлюбу\~мають неповнолітню\~дитину \~ [PERSON] ,\~ [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 12). \~ \~ \~ \~Правовідносини сторін регулюються статтями 24, 104, 105, 110-112 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. [PERSON] скористалась даним правом та звернулась до суду з таким позовом. Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду подружжя це те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, любов та повага. З матеріалів справи вбачається, що шлюборозлучний процес сторін розпочато 23 листопада 2023 року шляхом пред`явлення [PERSON] позовної заяви про розірвання шлюбу. З часу перебування справи в провадженні суду примирення між сторонами не досягнуто. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова в задоволенні позову буде примушенням до шлюбних відносин, що є неприпустимим. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, приймаючи до уваги позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, ненадання відповідачем об`єктивних даних про вжиття мір для досягнення примирення, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна, частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. В позовній заяві вимог щодо судового збору не заявлено. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved