Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

В грудні 2023 року Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» через свого представника [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» суму заборгованості в розмірі 27846,00 грн., яка складається з суми заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 20033,82 грн. та суми заборгованості по сплаті процентів в розмірі 7812,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2018 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № В4/027/18/64/20СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 35000,00 грн. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кредитні кошти в сумі 35000,00 грн. на рахунок відповідача. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п.3.3 кредитного договору кредитної лінії розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом на дату видачі кредиту становить 78 процентів річних. Відповідачем було порушено п. 3.3 додаткового договору про транш № 1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором кредитної лінії. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом 05.06.2022 складає 27846,00 грн., з яких: 20033,82 грн. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 7812,18 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 19 лютого 2024 року судом отримано з Державної міграційної служби України відомості щодо реєстрації відповідачів: [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 16 січня 2023 року, як померлий. Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 01 квітня 2024 року. Вказаною ухвалою витребувано з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області копію актового запису про смерть [PERSON] . 13 березня 2024 року на адресу суду з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі надійшла копія актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 27 березня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримали та не заперечили проти заочного розгляду справи. Через неявку відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судове засідання, призначене на 01 квітня 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 29 квітня 2024 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання, призначені на 01 квітня 2024 року та на 29 квітня 2024 року не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою. Відповідач [PERSON] рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення отримав особисто 08 березня 2024 року. Відносно відповідача [PERSON] ухвалою суду від 29 квітня 2024 року провадження у справі закрито у зв`язку зі смертю та відсутності правонаступництва у даній справі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 05 червня 2018 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] , як позичальником і [PERSON] та [PERSON] , як поручителями, укладено кредитний договір кредитної лінії № В4/027/18/64/20СЗ, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) 35 000,00 грн. на умовах зворотності, строковості, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п.3.3 кредитного договору кредитної лінії тип процентної ставки - змінювана. Згідно п.3.6 договору сторони домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років.. Згідно п.5.1 договору, договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 05 червня 2022 року. (строк дії договору 48 місяців), але в будь-якому випадку зобов`язання за договором діють до моменту повного фактичного їх виконання позичальником. 05 червня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії від 05 червня 2018 року, згідно з умовами якого реальна річна процентна ставка становить 112,9% річних; загальна вартість кредиту становить 115423,95 грн. 05 червня 2018 року між сторонами укладено договори поруки №В4/027/18/64/20/СЗ, згідно з яким поручителі позичальника [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання обов`язку по кредитному договору кредитної лінії № В4/027/18/64/20/СЗ від 05 червня 2018 року та додатками до нього, укладеними кредитодавцем і позичальником. Згідно п.3.1 договорів поруки, дані договори набувають чинності з моменту укладення і діють 84 місяці - до 05 червня 2025 року, але в будь-якому разі до повного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором кредитної лінії. . Порука припиняється з припиненням забезпечено нею зобов`язання. Відповідно до видаткового касового ордеру від 05 червня 2018 року позивачем видано [PERSON] грошові кошти в сумі 350000,00 грн. Відповідач порушила умови договору, внаслідок чого станом на 05 червня 2022 року виникла заборгованість в розмірі 27846,00 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту - 20033,82 грн. та заборгованості по відсотках 7812,18 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості позивача. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання кредитного договору кредитної лінії № В4/027/18/64/20/СЗ від 05.06.2018, свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного договору цілком зрозумілі. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору та має заборгованість перед банком яка станом на 05.06.2022 становить 27846,00 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту - 20033,82 грн. та заборгованості по відсотках 7812,18 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості позивача. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності ч.1 ст. 546 ЦК України. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі - ч.1 ст. 547 ЦК України. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом - ч.1 ст. 548 ЦК України. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб - ст.553 ЦК України. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки - ст.554 ЦК України. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання - ст.559 ЦК України. Отже, позивачем доведено факти укладення кредитного договору порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 27846,00 грн. Також позивачем доведено те, що нарівні із позичальником [PERSON] у відповідача [PERSON] , як поручителя позичальника, виник солідарний обов`язок щодо плати заборгованості за кредитним договором кредитної лінії від 05 червня 2018 року. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2684,00 грн в рівних його частинах, тобто по 1342,00 грн. з кожного із відповідачів.

Outcome: approved