Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

29.02.2024 року [PERSON] завернулася до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого просить суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 11.01.2022 року зареєстрований в реєстрі за № 452 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що 04.11.2019 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та позивачем був укладений кредитний договір № 0251-0414 на суму 9\~600 грн.11.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем був вчинений виконавчий напис № 452 про стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у розмірі 10\~038 грн. Посилаючись на ЗУ «Про нотаріат» та позиції ВАСУ вважає вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 року задоволено заяву про забезпечення позову. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 18.03.2024 року. 20.03.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] , клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого просить відмовити у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом з зазначенням витраченого часу по кожному із видів робіт, та розрахунком вартості виконання кожного із виду робіт з врахуванням витраченого на це часу, оформленого у встановленому законом порядку. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, отже відповідно до ч.8 ст.\~178 та ч. 5\~ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Треті особи повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку, будь-яких клопотань від них надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 11.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис № 452 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0251-0414 від 04.11.2019 року у загальному розмірі 10038,00 грн. Інформацією про виконавче провадження від 22.12.2023 року встановлено що було відкрито виконавче провадження № 68682630 за виконавчим написом 452 від 22.12.2023 року. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №\~23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №452 від 11.012022 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, тому судом не надавалась оцінка іншим аргументам позовної заяви (п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України). Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд зазначає, що не вирішує питання, щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, у зв`язку із тим, що позивачем не надано доказів на підтвердежння понесених витрат, які можуть бути вирішени шляхом постановлення додаткового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 2ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved