Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

22 січня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області про позбавлення батьківських прав . 07 лютого 2024 року після отримання інформації про місце проживання відповідача ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. В обґрунтування позовних вимог про позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що у шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося ,так як на початку 2021 року остання почала зловживати спиртними напоями ,не доглядала за дитиною , не займалася веденням домашнього господарства і ці обставини призвели до того, шо з жовтня 2021 року вони припинили спільне проживання ,відповідач пішла із сім`ї ,а син залишився проживати з ним . Після цього відповідач припинила спілкування не тільки з ним, а й дитиною . Так як відповідач матеріально не підтримувала дитину, то він змушений був звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів і 19 липня 2022 року Красноокнянським районним судом Одеської області такий судовий наказ було видано. Крім того, рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області 23 серпня 2022 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. За весь час проживання дитини разом з ним відповідач жодного разу не провідала дитину, не приходила у садочок, а потім і в школу ,не вітала з днем народження або святами, не цікавилася його життям, навчанням, здоров`ям, потребами. Дуже рідко, і то ,як правило, у нетверезому стані, відповідач телефонувала дитині. Аліменти на дитину відповідач не платить, вже утворилася значна сума заборгованості. Таким чином, відповідач, будучи матір`ю дитини [PERSON] , взагалі не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням (у разі потреби), взагалі не спілкується з ним, не виявляє інтересу та не приймає участі у його житті. На думку позивача , відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання свого сина [PERSON] , тому просив позбавити її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . 04 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , посилаючись на те, що навіть після отримання позову відповідач жодним чином не проявила цікавості життям своєї дитини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, не заперечувала проти задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав та зазначила ,що наявність у відповідача батьківських прав, якими вона не користується, лише обмежує права дитини , і, на думку, представника третьої особи, батько правильно вчинив, звернувшись до суду з даним позовом. Відповідач у судове засідання не з`явилася , однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Тому судове засідання проведено у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, показання свідків , перевіривши матеріали справи, суд прийшов до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.. [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . ( а.с.9) Згідно з характеристикою Чорнянського опорного ліцею з початковою школою та гімназією Окнянської селищної ради Одеської області, станом на 08 грудня 2023 року, [PERSON] навчається у ліцеї з 2022 року . Дитина характеризується позитивно: вихований хлопчик ,програмний матеріал засвоює на високому рівні, відповідально відноситься до завдань та доручень, бере активну участь у позашкільних заходах . Протягом навчання в школі мати дитини жодного разу не була на батьківських зборах, не цікавилась навчанням хлопчика, не брала участі у його вихованні, контакту зі школою та вчителями не підтримує . Всіма питаннями навчання дитини займається батько /а.с.24 /. Згідно з довідкою амбулаторії загальної практики- сімейної медицини , за медичною допомогою для дитини [PERSON] звертався лише батько [PERSON] /а.с.25/. Дитина [PERSON] забезпечений одягом та усім необхідним для навчання. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. ( а.с.10,53) [PERSON] за місцем проживання характеризується посередньо, схильна до вживання алкогольних напоїв, не працює, не проживає з дитиною ,яку покинула на батька, не цікавиться життям сина, здоров`ям, навчанням, матеріально не підтримує.( а.с.12,54). На підставі судового наказу ,виданого 19 липня 2022 року Красноокнянським районним судом Одеської області відкрито виконавче провадження ВН №69489511 про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] ( а.с.14) Станом на 01 січня 2024 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на дитину [PERSON] склала 24234 грн 50 коп ( а.с. 22) Всі вищезазначені обставини підтверджуються показаннями свідків. Так , свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили , що дитина [PERSON] близько трьох років проживає разом з батьком [PERSON] . Мати весь цей час вихованням дитини не займається, його навчанням та здоров`ям не цікавиться. Так, відповідач неодноразово не соромилася казати, що її дитина - це «помилка молодості». Батько займається вихованням хлопчика, турбується про нього, створює всі необхідні умови для його виховання та розвитку . Аналогічні пояснення дали свідки [PERSON] та [PERSON] , які є відповідно старостами Топалівського та Чорнянського старостинських округів Окнянської селищної Ради , доповнивши , що неодноразово спілкувалися з [PERSON] щодо належного виконання нею своїх обов`язків ,але до позитивного результату такі бесіди не мали. [PERSON] не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, веде «вільний» спосіб життя - влаштовує особисте життя, часто вживає алкогольні напої , при цьому зазначаючи , що дитині з батьком буде краще. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 19 березня 2024 року, визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з метою захисту прав дитини, так як мати дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, оскільки проживає окремо від неповнолітнього сина ,його життям протягом тривалого часу не цікавилася, не брала участі у його вихованні , не піклується про стан його здоров`я та духовний розвиток, не проявляє материнської турботи, в тому числі не допомагає матеріально /а.с.42/. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування і першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктами 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Так, судом було встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини , не цікавиться життям, долею, здоров`ям дитини та будь-яким чином не приймає участі у його вихованні, розвитку, навчанні та становленню як особистості, матеріально не утримує дитину, має заборгованість по сплаті аліментів . Крім того, відповідач прибула до суду поза межами судового засідання лише для надання заяви про визнання позову , при цьому жодним чином не намагаючись прикласти хоч якісь зусилля, щоб довести своє бажання зберегти свій правовий зв`язок з дитиною. У зв`язку із вищевикладеним, судом встановлено, що відповідач дійсно, в порушення ст.ст.150, 180 СК України, свідомо не виконувала своїх батьківських обов`язків, щодо утримання та виховання дитини, тобто самоусунулась від їх виконання, тому у позивача на час звернення до суду були підстави для вимог про позбавлення батьківських прав. Таким чином, близько 3 років малолітня дитина відповідача була позбавлена не тільки батьківської турботи та піклування , забезпечення фізичного та духовного розвитку зі сторони матері, а й необхідного для нормального психологічного розвитку спілкування із рідною йому людиною, особливо зважаючи на вік дитини. Зазначені фактори суд розцінює як ухилення від виховання дитини саме у зв`язку з винною поведінкою матері - відповідача по справі, так як вона свідомо нехтувала своїми обов`язками. Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в ст. 164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, враховуючи, що позивачем за позовні вимоги немайнового характеру - про позбавлення батьківських прав- сплачений судовий збір, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.. Доказів понесення позивачем інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, до суду не надано.

Outcome: approved