Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до Деснянського районного суду м. Києві із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У січні 2024 року вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 дана справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 158 від 26.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. У січні 2024 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 07.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. За період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин 22.02.2023 та припинення ведення спільного господарства сторонами, як подружжям, було вкладено кошти в будівництво житла, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] . Вартість коштів подружжя складається з: 60000,00 грн отриманого в банку на підставі кредитного договору № 001/00223/17 від 13.07.2017 укладеного [PERSON] з ПАТ «ОТП Банк» та 510000,00 грн - особисті кошти подружжя. Загальна вартість спірної квартири склала 111000,00 грн. Крім того, за час перебування у шлюбі сторони набули у власність мотоцикл Bajaj Dominar 400, 2018 року випуску, об`єм двигуна 373 см3, VIN номер [NUMBER] , дата реєстрації 25.09.2019. Зазначений транспортний засіб зареєстрований за [PERSON] . Позивач зауважує, що середня ціна вказаного мотоцикла становить 120800,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею та відповідачем у порядку поділу майна подружжя за кожним право на частки майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] ; визнати мотоцикл Bajaj Dominar 400, 2018 року випуску, об`єм двигуна 373 см3, VIN номер [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , з виділенням зазначеного майна у власність [PERSON] та компенсацією [PERSON] вартості частки у праві спільної сумісної власності на мотоцикл, що складає 60400,00 грн.; стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2024 відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по даній справі . В судове засідання позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності та надала заяву щодо орієнтовного розрахунку суми судових витрат. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності з урахуванням поданого ним відзиву на позовну заяву. У відзиві зазначив, що проти позовної вимоги щодо поділу майна подружжя за кожним право на частки майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] не заперечує. Щодо позовної вимоги про визнання мотоцикл Bajaj Dominar 400, 2018 року випуску, об`єм двигуна 373 см3, VIN номер [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , з виділенням зазначеного майна у власність [PERSON] та компенсацією [PERSON] вартості частки у праві спільної сумісної власності на мотоцикл, що складає 60400,00 грн., - зазначив, що просить задовольнити її частково, а саме в частині стягнення на користь позивача компенсації вартості її частки в розмірі 20000,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 14/2021, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 07.09.2013 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 21.12.2021, про що зроблено відповідний актовий запис № 777. Від шлюбу у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 03.06.2015, про що зроблено відповідний актовий запис № 1545; дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11.02.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 332. Між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001/002237/17 від 13.07.2017, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту - 600000,00 грн; цільове використання - придбання нерухомого майна; сума першочергового внеску 30% від вартості нерухомого майна у відповідності до договору купівлі-продажу або інвестиційного договору чи від вартості товарів/послуг у відповідності до договору купівлі-продажу чи іншого правочину; строк на який надається кредит - визначено графіком платежів; дата остаточного повернення кредиту - 01.07.2027; фіксований процент - 7,75% річних. 13.07.2017 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № Р0175900002, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо повернення основної суми кредиту, наданого [PERSON] , сплата процентів за користування кредитом, сплата пені за прострочення повернення кредиту та процентів. 17.07.2020 Акціонерним товариством «ОТП Банк» видано довідку вих. № 32-2-2/342, в якій зазначено, що станом на 17.07.2020 [PERSON] виконав боргові зобов`язання за кредитним договором № 001/002237/17 від 13.07.2017, укладений між позичальником та банком у повному обсязі. Відповідно до договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 79890 від 21.03.2017, укладеним між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON] , довіритель приймає на себе зобов`язання виконувати Правила фонду та передати управителю в обсягах та на умовах цього договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування, визначеного в пункті 6 цього договору. Згідно п. 5 вказаного договору об`єктом будівництва є житлові будинки та об`єкти соціально-побутової сфери; складова частина об`єкта будівництва житловий будинок, [ADDRESS] , будівництво якого організовує забудовник ТОВ «АРКАДА-БУДІВНИЦТВО» та фінансує управитель за рахунок отриманих в управління від довірителя коштів. Запланована дата введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок [ADDRESS] - травень 2018 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у поданому ним відзиві на позовну заяву, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної вимоги щодо поділу майна подружжя за кожним право на частки майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов в частині позовних вимог щодо поділу майна подружжя за кожним право на частки майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині. Щодо позовної вимоги про визнання мотоциклу Bajaj Dominar 400, 2018 року випуску, об`єм двигуна 373 см3, VIN номер [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , з виділенням зазначеного майна у власність [PERSON] та компенсацією [PERSON] вартості частки у праві спільної сумісної власності на мотоцикл, що складає 60400,00 грн., суд зазначає наступне. Як встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 8046/2023/4106314 транспортного засобу: марка Bajaj, модель Dominar 400, 2018 року випуску, колір червоний, VIN номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований продавцем 25.09.2019 підрозділом МВС ТСЦ8043. Згідно п. 3.1. вказаного договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 40000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві зазначив, що позовні вимоги в частині поділу мотоцикла марка Bajaj, модель Dominar 400, 2018 року випуску, виділення його у власність відповідачу та стягнення на користь позивача компенсації вартості її частки у розмірі 60400 грн - просить задовольнити частково, а саме в частині стягнення на користь позивача компенсації вартості її частки в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України). Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги про поділ мотоцикла марка Bajaj, модель Dominar 400, 2018 року випуску, виділення його у власність відповідачу та стягнення на користь позивача компенсації вартості її частки у розмірі 60400 грн, а саме вважає необхідним задовольнити в частині стягнення на користь позивача компенсації вартості її частки в розмірі 20000,00 грн.

Outcome: partial