Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , про стягнення коштів отриманих, як допомога по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на обліку у Кам`янському міському центрі зайнятості в період з 27.03.2023 року по 09.05.2023 року перебував безробітний [PERSON] , [INFO] . Наказом Кам`янського міського центру зайнятості від 237.03.2023 року № НТ230327 [PERSON] було надано статус безробітного з 27.03.2023 року. Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 31.03.2023 року № НТ230331 [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 28.03.2023 р. по 25.06.2023 р., та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 28.03.2023 р. Наказом від 14.09.2023 р. №НТ230914 [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітної з 10.05.2023 року, у зв`язку з невідвідуванням безробітним центру зайнятості без поважних причин 30 календарних днів і більше, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 13.06.2023 року до Кам`янської філії дніпропетровського обласного центру зайнятості (шляхом електронного обміну з органу Пенсійного фонду України) надійшла інформація, що Відповідач перебуває на обліку в органах ПФУ та йому призначено пенсію за віком. Кам`янською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про надання інформації щодо призначення пенсії [PERSON] 07.07.2023 року позивачем отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , з 28.03.2023 року призначена пенсія за вислугою років, відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 11.07.2023 року Позивачем було проведено розслідування страхового випадку та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 року № 60/62 з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, про що складено акт № 159 від 11.07.2023 року. Даним актом зафіксовано, що гр. [PERSON] перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний з 27.03.2023 р. та отримувала допомогу по безробіттю з 28.03.2023 р., у той час, коли особі була призначена пенсія за віком з 28.03.2023 р. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. В заяві про надання статусу безробітного [PERSON] власним підписом засвідчив, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У зв`язку з вищевикладеним за період з 28.03.2023 року (з дати призначення пенсії) по 09.05.2023 року [PERSON] незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 6042,79 грн. Позивачем було здійснено заходи досудового врегулювання спору. 12.07.2023 р. центром зайнятості було направлено претензію щодо повернення коштів у розмірі 6042,79 грн. не повернув. Позивач є державною установою, що надає соціальні послуги безробітним особам та особам, які шукають роботу. Неповернення Позивачу коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, отриманих [PERSON] під час перебування на обліку у центрі зайнятості завдає шкоди інтересам держави, оскільки це перешкоджає належному акумулюванню у Фонді загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття коштів та своєчасному наданню соціальних послуг громадянам у разі їх безробіття, що обмежує гарантоване ст. 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, а держава, відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм соціальних послуг. В наданій до суду письмовій заяві представник позивача в особі директора [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на обліку у Кам`янському міському центрі зайнятості в період з 27.03.2023 року по 09.05.2023 року перебував безробітний [PERSON] , [INFO] . Наказом Кам`янського міського центру зайнятості від 237.03.2023 року № НТ230327 [PERSON] було надано статус безробітного з 27.03.2023 року (арк. с. 5). Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 31.03.2023 року № НТ230331 [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 28.03.2023 р. по 25.06.2023 р., та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 28.03.2023 р. Наказом від 14.09.2023 р. №НТ230914 [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітної з 10.05.2023 року, у зв`язку з невідвідуванням безробітним центру зайнятості без поважних причин 30 календарних днів і більше, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 13.06.2023 року до Кам`янської філії дніпропетровського обласного центру зайнятості (шляхом електронного обміну з органу Пенсійного фонду України) надійшла інформація, що Відповідач перебуває на обліку в органах ПФУ та йому призначено пенсію за віком (арк. с. 11). Кам`янською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про надання інформації щодо призначення пенсії [PERSON] 07.07.2023 року позивачем отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , з 28.03.2023 року призначена пенсія за вислугою років, відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 11.07.2023 року Позивачем було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 року № 60/62 з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, про що складено акт № 159 від 11.07.2023 року. Даним актом зафіксовано, що гр. [PERSON] перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний з 27.03.2023 р. та отримувала допомогу по безробіттю з 28.03.2023 р., у той час, коли особі була призначена пенсія за віком з 28.03.2023 р. У зв`язку з вищевикладеним за період з 28.03.2023 року (з дати призначення пенсії) по 09.05.2023 року [PERSON] незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 6042,79 грн. Позивачем було здійснено заходи досудового врегулювання спору. 12.07.2023 р. центром зайнятості було направлено претензію щодо повернення коштів у розмірі 6042,79 грн. не повернув. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач є державною установою, що надає соціальні послуги безробітним особам та особам, які шукають роботу. Неповернення Позивачу коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, отриманих [PERSON] під час перебування на обліку у центрі зайнятості завдає шкоди інтересам держави, оскільки це перешкоджає належному акумулюванню у Фонді загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття коштів та своєчасному наданню соціальних послуг громадянам у разі їх безробіття, що обмежує гарантоване ст. 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, а держава, відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно п.п.2 п.1 Розділу V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного з підстав передбачених «Порядком реєстрації перереєстрації безробітних та введення обліку осіб, які шукають роботу», що затверджений постановою КМУ № 198 від 20.03.2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що відповідач під час перебування на обліку у Кам`янській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 27.03.2023 року, в той час, як йому була призначена пенсія за віком з 28.03.2023 року, внаслідок чого незаконно отримала грошову допомогу по безробіттю за період в сумі 6042,79 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості незаконно отриману грошову допомогу по безробіттю в сумі 6042,79 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved