Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

18.10.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» (ПрАТ «ДОПАС») про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, в якій позивачем заявлені позовні вимоги: 1) витребувати з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» (ПрАТ «ДОПАС») довідку про нараховану заробітну плату на [PERSON] за період з 15.11.2022 по 01.03.2023, наказ про прийняття на роботу на посаду водія, або договір про виконання послуг з перевезення пасажирів; 2) стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» (ПрАТ «ДОПАС») на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 15.11.2022 по 01.03.2023. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що починаючи з 15 листопада 2022 року він, [PERSON] , перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ДОПАС» де проводив діяльність із перевезення пасажирів, працював на посаді водія що підтверджується талонами про куплені місця на його маршрут. Під час його перебування у трудових правовідносинах з відповідачем, за період з 15 листопада 2022 року по 01 березня 2023 року, з боку відповідача жодного разу за вказаний період не була виплачена йому заробітна плата за виконання ним своїх обов`язків, тобто кошти були нараховані, але не виплачені йому на рахунок, або ж на руки через касу підприємства. Розмір заробітної плати він не можу вказати в позовній заяві, оскільки на його вимогу довідку про нараховану заробітну плату відповідач не надає, отже він не має можливості надати суду відповідний доказ. Також відповідач не надав йому, документів про прийняття на роботу, або звільнення його з займаної посади, і взагалі будь-яких документів, які стосуються його працевлаштування. Додатково зазначає, що він не отримував від відповідача копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені мені, як працівникові при звільненні. Ухвалою судді\~Петриківського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~20.10.2023\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду,\~відкрито\~провадження у\~справі,\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження та\~витребувано докази\~у відповідача,\~зокрема:довідку про нараховану заробітну плату на [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 15.11.2022 по 01.03.2023, наказ про прийняття на роботу на посаду водія, або договір про виконання послуг з перевезення пасажирів. В зв`язку з неподанням витребуваних судом доказів, 19.12.2023 на адресу відповідача надіслано запит щодо виконання вимог ухвали від 20.10.2023. 30.01.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив з доказами направлення позивачу, де представник зазначає, що вказана позовна заява не підлягає задоволенню та просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «ДОПАС» відмовити. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що між ПрАТ «ДОПАС» та позивачем [PERSON] ніколи не було будь-яких договірних правовідносин будь-то трудових чи цивільно-правових. Позивач жодного дня не працював у Відповідача, а тим більше на посаді водія транспортного засобу для забезпечення перевезення пасажирів. ПрАТ «ДОПАС» не являється автомобільним перевізником, не надає послуги перевезення пасажирів автомобільним транспортом так як не забезпечений необхідним автомобільним транспортом. Крім того, позивач на підтвердження факту трудових відносин між позивачем та відповідачем, [PERSON] додає до позовної заяви подорожні листи («ПУТЕВОЙ ЛИСТ») та відомості на перевезення пасажирів з яких слідує, що усі подорожні листи видані підприємством ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231» (код ЄДРПОУ 37211713) - про що вказує штамп в лівому верхньому куті зазначеного документа. Виходячи з цього факту, автомобільним перевізником за даними подорожніми листами є ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231», водієм якого є позивач. Подавши 16.02.2024 відповідь на відзив, та окреме клопотання представник позивача просить суд залучити співвідповідачем ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231». Ухвалою від 20.02.2024 клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Щербина М.В., задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231». 25.03.2024 від ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231» надійшов відзив на позов, а 16.04.2024 підтвердження направлення його іншим учасникам справи. Представник відповідача просить відмовити з задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «ДОПАС» та ТОВ «АТП 11231» про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати. При цьому представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази трудових відносин між сторонами. Відповідно до норм трудового законодавства, доказами наявності трудових відносин можуть бути: наказ про прийняття / звільнення з роботи, довідки про нарахування заробітної плати, тощо. З ТОВ «АТП 11231» позивач також не перебував у трудових відносинах, а інформації щодо існування трудових відносин з іншими роботодавцями в розпорядженні ТОВ «АТП 11231» немає. При цьому, у ТОВ «АТП 11231» є інформація, що позивач [PERSON] , зареєстрований, як фізична особа-підприємець і надає послуги з перевезення пасажирів. Надані позивачем докази скоріше свідчать про існування господарських відносин між сторонами, ніж трудових. Відносини позивача [PERSON] та відповідача ТОВ «АТП 11231» гуртувалися на договорі оренди, який позивач надав в якості доказів до позовної заяви. Відповідно до п.2.1.6. Договору № 010 оренди автобусу з екіпажем від 14.11.2022 екіпажем (водієм) є працівник орендодавця. Він підпорядковується розпорядженням орендодавця щодо керування та технічної експлуатації і розпорядженням орендаря щодо комерційної експлуатації транспортного засобу та господарської діяльності, а саме перевезення пасажирів. Таким чином, можна зробити висновок, що за умовами договору між [PERSON] та ТОВ «АТП 11231» обов`язок щодо укладання трудового договору з водієм покладалася на [PERSON] . Той факт, що [PERSON] не укладав трудових договорів з водіями, а виконував роботу водіїв самостійно, не перекладає це зобов`язання на інші сторони. Відповідь на відзив від позивача не надходила. Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають відмові з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1,\~3,\~4\~ст.\~24\~КЗпП трудовий\~договір укладається,\~як правило,\~в письмовій\~формі.\~Додержання письмової\~форми є\~обов`язковим\~при укладенні\~трудового договору\~з фізичною\~особою.При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК). На підтвердження свої вимог позивач надав суду копію подорожніх листів виданих підприємством ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231» - про що вказує штамп в лівому верхньому куті зазначеного документа і талони про куплені місця на його маршрут, що не може бути доказом заявлених позовних вимог, зокрема, факту трудових правовідносин з ПрАТ «ДОПАС» і вимоги про стягнення з останнього на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 15.11.2022 по 01.03.2023 При цьому, суд зауважує, що заявивши клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231», позивачем жодних вимоги до вказаного підприємства не заявлено. Виходячи з позиції відповідачів, які заперечують факт будь-яких трудових правовідносин з позивачем, не надання позивачем суду достовірних, достатність та переконливих доказів протилежного, суд доходить висновку, що сукупність встановлених фактів не свідчить про постійний характер роботи позивача як працівника у жодного з відповідачів, з його відома та згоди, тобто про те, що він дійсно перебував з будь ким із них у трудових відносинах, а також про наявність заборгованості із заробітної плати.

Outcome: dismissed