Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 11.03.2021 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 22, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, [PERSON] , посилаючись на те, що сімейні стосунки у них з чоловіком через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на життя та сімейні відносини не склалися, фактично з січня 2023 року сім`я припинила своє існування, а тому вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. В судове\~засідання позивачка[PERSON] не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, судова повістка, надіслана йому рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання, повернулася до суду не врученою за відсутністю адресата. Відповідно до постанови Верховного Суду від 27.07.2022 року у справі № 908/3468/13, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку, суду. Судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі № 727/5718/21), в даному випадку судова повістка [PERSON] вважається врученою 13.04.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 11.03.2021 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.03.2021 року (а.с. 7). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.05.2021 року а.с. 6). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на життя та сімейні відносини не склалися, фактично з січня 2023 року сім`я припинила своє існування. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони зберігати шлюб не бажають, а тому суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд судові витрати з відповідача на користь позивачки не стягує, так як остання вимог про їх відшкодування не ставить.

Outcome: approved