Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

01.2024 заявник звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Подану заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в віці 82 років померла її бабуся [PERSON] , про що в виконкомі Новомиколаївської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області вчинено запис за № 3. За життя [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії № 0568456, згідно якого [PERSON] належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Новомиколаївське». [PERSON] , який є рідним батьком заявника фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, проте своїх спадкових прав належним чином не оформив. [INFO] батько помер, про що в Новомиколаївській сільській раді, Комінтернівського району, Одеської області внесено запис за № 16. Окрім того батькові позивача за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 013323 від 13.03.2007 належала земельна ділянка площею 5,16 га, розташована на території Новомиколаївської сільської ради масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] . Земельна ділянка на момент смерті батька перебувала в оренді та позивачу навіть на думку не приходило претендувати на неї за життя матері. В подальшому мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] , про що в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції з Одеській області вчинено запис за № 43. При цьому за життя покійній матері належав житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за [ADDRESS] в якому на теперішній час фактично проживає позивач. Після смерті матері заявник не зверталась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, а земельні ділянки (пай) перебували в оренді і позивачка отримувала орендну плату, через що помилково думала, що зможе оформити спадщину в будь - який момент. В 2018 році захворів чоловік позивачки на онкозахворювання і хворіє до теперішнього часу та наразі орендатор заявив про надання правовстановлюючі документи на землю. Таким чином з приводу прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори, де мені їй роз`яснено, що згідно закону останньою пропущено строк для прийняття спадщини у передбачений законом. Спадкова справа відносно майна покійних не заводилась. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила здійснити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Курісовської сільської ради, Березівського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Так відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , де в графі батько вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] », про що зроблено запис № 30. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] встановлено, що остання померла [INFO] у віці 82 роки, про що зроблено запис виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району, Одеської області за № 3. В подальшому відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] у віці 72 роки, про що зроблено запис виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району, Одеської області за № 16. [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено запис Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області за № 43, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . На думку суду зазначені обставини підтверджують факт їх родинної спорідненості. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що спочатку померла [PERSON] , після чого помер її син [PERSON] , а вже потім його дружина [PERSON] , у зв`язку з чим спадщина фактично відкривалась почергово спадкоємцям першої черги, тобто спочатку сину, а потім дружині. Натомість після смерті [PERSON] спадщина відкривається її доньці [PERSON] , яка є також спадкоємцем першої черги. Відповідач Курісовська сільська рада подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, щодо поновлення строку не заперечує. За таких обставин оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, тяжкої хвороби чоловік, суд вважає, що вказані позивачем у заяві причини пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, є поважними і сумніву у суду не викликають. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі наведеного,

Outcome: approved