Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позиція позивача, відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачі звернулися до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначили, що вони є спадкоємцями за законом своєї матері [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , які прийняли спадщину. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, а саме земельну частку ( пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку ( пай). У зв`язку із відсутністю у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на частину спадкового майна, позивачі, як спадкоємці, не можуть набути права на нього в порядку спадкування за законом. З цих підстав позивачі звернулися до суду для визнання за ними права на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за законом. 04 квітня 2024 року у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їхню відсутність за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивачів підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом своєї матері [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , які прийняли спадщину, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.04.2018. [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 01273820 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогоподарського підприємтсва "Ленінський шлях" розміром 3,02 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частики в натурі (на місцевості). За життя остання оформила право власності на частину цієї земельної ділянки (ріллю) розміром 2,3920 га, кадастровий номер 5324881200:00:002:0029, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155085, виданий Хорольським районним відділом земельних ресурсів 05.01.2006 року на підставі розпорядження голови Хорольської райдержадміністрації від 04.10.2004 за № 353. Після смерті останньої відкрилась спадщина на її спадкове майно і приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Березою Д.В. 18.04.2018 позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (рілля) з кадастровим номером 5324881200:00:002:0029 на 2/3 та 1/3 частки відповідно, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №155085. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0273820 на ім`я [PERSON] на території Вишняківської сільської ради остання мала право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінський шлях» розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах, до складу якої входили рілля та сіножаті. Відповідно до листа Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 29-16-0.163-1387/15-24 від 29.03.2024, по КСП «Ленінський шлях» на території Вишняківської сільської ради згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП розмір земельної частки (паю) сіножатей становить 0,27 умовних кадастрових гектарів. Згідно з реєстром других примірників державних актів на право приватної власності на землю, книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі станом на 01.01.2013 державних актів на право власності на земельну ділянку (сіножаті) на [PERSON] по Вишняківській сільраді колишнього Хорольського району Полтавської області не обліковується. Відповідно до Технічної документації з паювання земель, переданих у колективну власність КСП «Ленінський шлях» Хорольського району Полтавської області» на території Вишняківської сільської ради паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя - рілля та сіножаті. З 01 січня 2019 року набула чинності загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, показники якої мають застосовуватися при розрахунку вартості земельної ділянки. У ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-IV передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. З огляду на той факт, що земельна ділянка, яка є предметом спору, не сформована, межі її не визначені, кадастровий номер не присвоєно, тому програмне забезпечення Держгеокадастру унеможливлює формування відповідного витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. В такому разі застосуванню підлягають відомості з Довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні, який розміщено на веб-сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за посиланням: https://land.gov.ua/index.php/open-data/. За даними цього довідника показник нормативної грошової оцінки 1 га сіножатей на території Полтавської області складає 5 839,42 грн. Тому нормативна грошова оцінка 0,27 га умовних кадастровий гектарів становить 1576,64 грн. У зв`язку з відсутністю у позивачів правовстановлюючого документу на спадкове майно, що залишилось після смерті [INFO] спадкодавиці [PERSON] , а саме земельну ділянку (сіножаті), нотаріус позбавлений можливості видати позивачам, як спадкоємцям померлої, свідоцтва про право на цю частину спадщину, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Берези Д.В. від 25.03.2024 № 97/02-14. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтями 1268, 1269 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Мотивована оцінка аргументів сторін. Як встановлено судом, згідно ст.1261 Цивільного кодексу України позивачі є спадкоємцями першої черги, які згідно свідоцтв про право на спадщину за законом успадкували після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] , земельну ділянку площею 2,3930 га (рілля), що розташована на території колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області з кадастровим номером 5324881200:00:002:0029 та належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №155085, відповідно в розмірі 2/3 ( [PERSON] ) та 1/3 ( [PERSON] ) частки, тому останні мають право на її спадкове майно в порядку спадкування за законом. Незважаючи на те, що у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку (сіножаті) площею 0,27 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належала [PERSON] згідно сертифіката серії ПЛ №0273820 на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ленінський шлях» від 28.03.1997, суд, оцінивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивачі, як спадкоємці останньої, мають право на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом відповідно в частках, що виділені приватним нотаріусом Березою Д.В. згідно виданих їм свідоцтв про право на спадщину за законом відповідно в розмірі 2/3 та 1/3 часток кожному. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved