Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , [INFO] в селі Семенівка Каховського району Херсонської області. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території в селі Семенівка Каховського району Херсонської області померла її мати [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.11.2023 Симферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим. 22.03.2024 заявник звернулася до Сквирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо реєстрації смерті своєї матері [PERSON] та внесення відомостей про факт смерті до державного реєстру актів цивільного стану громадян у зв`язку зі смертю на тимчасово окупованій території України. 22.03.2024 Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, мотивовану тим, що наданий документ - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2023 виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноважень та надані документи не відповідають вимогам ст. 17 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Місцем смерті [PERSON] є село Семенівка Каховського району Херсонської області, яке улютому 2022 року тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Встановлення факту смерті необхідно для внесення відповідно запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть, які є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилася після померлого та інші. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, заяву підтримала. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. Письмових заяв чи клопотань не надала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (абзац 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України). Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження факту смерті матері [PERSON] заявником [PERSON] долучено копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 18.11.2023 Симферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим. Виходячи з наявних у справі доказів убачається, що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилася, можливості зареєструвати смерть у заявника немає, оскільки даний факт відбувся на тимчасово окупованій території України, наданий документ - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2023 виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноважень та надані документи не відповідають вимогам ст. 17 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Встановлення факту смерті матері [PERSON] заявнику необхідне для внесення відповідно запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть, які є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилася після померлого та інші. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки документів смерті особи, виданих закладами, що знаходяться на окупований території, як доказів, оскільки можливість збору доказів обмежена, а встановлення факту смерті має вагоме значення для реалізації прав людини. Надані суду докази дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті матері [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved