Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

29 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дійсним Договору за №-Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , укладеного на Регіональній універсальній біржі між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , народженим 1982 року, з одного боку та [PERSON] з іншого боку дійсним. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , який підписав справжній договір у присутності та за згодою матері (розпорядження Київської райадміністрації) з одного боку та [PERSON] з другого боку уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року - квартири [ADDRESS] . Сторона договору [PERSON] , є матір`ю позивача, [INFO] померла. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом звернувся до держаного нотаріуса Київської нотаріальної контори у місті Одеса, щодо прийняття спадщини, після чого була відкрита спадкова справа за № 543/2022. Проте, 12.02.2024 року позивач отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у зв`язку з тим, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року було укладено на Регіональній універсальній біржі, а серед учасників правочину вказана малолітня дитина, від імені якої діяла його мати. Позивач стверджує, що не може реалізовувати свої права власника по розпорядженню належним йому майном, оскільки нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі - продажу, укладеного на біржі нерухомості. Вказана обставина і стала підставою, для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Літвіновій І.А. Провадження у цивільній справі № 947/7370/23 відкрито ухвалою судді від 12.03.2024 року. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику учасників справи. Відповідачі на позов не відізвалися. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань до суду від них не надходило. Враховуючи положення статей 280,\~281\~ЦПК\~України суд ухвалив проведення заочного розгляду справи за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи суд встановив наступне. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. 10 вересня 1998 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , який підписав справжній договір у присутності та за згодою матері (розпорядження Київської райадміністрації) з одного боку, та [PERSON] з другого боку уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року, квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна було укладено у письмовій формі та зареєстровано на Регіональній товарній біржі «Александр-Н» у Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний № Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року. 08.10.1998 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу № Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року зареєструвало право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Відповідно до п. 6 договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00503, квартиру було продано за 20\~000,00 гривень, які отримані Продавцями до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина та заведена спадкова справа № 543/2022, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У виданій постанові держаний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогоров Д.О. підтверджує, що 12 лютого 2024 року [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкова справа № 543/2022). Суд зазначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00503 від 10 вересня 1998 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зважаючи на те, що покупець передала гроші за квартиру, а відповідачі передали покупцю квартиру та правовстановлюючі документи, а позивач їх прийняла та почала користуватися вказаною квартирою, суд на підставі ст.ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р., які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами), дійшов висновку, що відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Отже, при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, є відповідна згода матері та розпорядження Київської районної адміністрації м. Одеси на укладення угоди неповнолітнім (прописано у договорі), що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved