Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в лютому 2024 р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих страхових виплат в сумі 35549.91грн., стягнення судових витрат. Позов обґрунтував тим, що на обліку у Калуському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області перебувала [PERSON] , яка отримувала щомісячні страхові виплати та виплати на постійний сторонній догляд і побутове обслуговування, що проводилися через її розрахунковий рахунок (на картку) в ПАТ «Державний ощадний банк». Не маючи інформації про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з 14.02.22р. по 13.07.22р., їй було зайво нараховано кошти в сумі 35549.91грн.. Після отриманої звіркою інформації, Калуське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області звернулося 13.07.2022р. з листом до ПАТ «Державний ощадний банк» про повернення коштів, які повернуто в сумі 38.57грн., решта коштів було знято. Івано-Франківське РУП ГУНП за результатом перевірки звернення надало довідку, що кошти знято [PERSON] , який користувався банківською карткою померлої. На лист про добровільне врегулювання спору відповідач не зреагував. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач заперечив вимоги та суду пояснив, що дійсно померла жила в квартирі його матері, була хворою, вони їй допомагали, за рахунок карткових її надходжень [PERSON] забезпечував [PERSON] всім необхідним. В померлої було дві банківські картки, на одну із них припинилися надходження після перерахування ще 2-х розмірів виплати пенсії [PERSON] , який видаються на поховання після смерті пенсіонера, а на іншу картку продовжувались нарахування, а тому він продовжував знімати кошти, які використовував на похорон [PERSON] . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на обліку у Калуському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області перебувала [PERSON] потерпіла на виробництві. [PERSON] отримувала три види виплат: щомісячні страхові виплати втраченого заробітку; витрати на постійний сторонній догляд; витрати на побутове обслуговування. Дані виплати проводилися через її розрахунковий рахунок (на картку), відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк». Так, за період\~ з лютого місяця по травень 2022р. включно, їй було нараховано та виплачено суму 35549.91грн. (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] .. 12.07.2022р. Калуське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області звернулося до органу ДРАЦСу про надання інформації про смерть отримувача виплат (а.с.7), оскільки як пояснив представник позивача, даний факт було виявлено при звірці, яка проводиться періодично між певними органами. Відповідно, 12.07.22р. було отримано відповідь, якою підтверджено запис про смерть 14.02.2022р. [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8). Калуським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області було припинено 13.07.2022р. нарахування виплат, у зв`язку зі смертю особи. За ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», діючого за життя [PERSON] . Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, реабілітацію у сфері охорони здоров`я, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого. Тому, проводилося нарахування різних вид страхової допомоги потерпілій [PERSON] за її життя. Аналогічно нараховувались страхові виплати за діючим на той час законом. 13.07.2022р. Калуське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області звернулося з листом до ПАТ «Державний ощадний банк» про повернення з її розрахункового рахунку коштів, які виплачуються виключно до дня смерті потерпілої на виробництві, нарахованих зайво після її смерті (а.с.9), однак було повернуто банком тільки кошти в сумі 38.57грн.. У зв`язку з цим, 05.08.2022р. спрямовано повторно лист банку для надання пояснень про повернення не всієї суми коштів та отримано 11.08.2022р. відповідь про те, що банк не володіє інформацію про осіб, які зняли кошти після смерті [PERSON] з її рахунку (а.с.10-11). Оскільки, не маючи інформації про смерть [PERSON] , яка померла, у період з 14.02.22р. по 13.07.22р., їй було зайво нараховано кошти в сумі 35549.91грн., більша частина яких була знята невідомою особою,\~ Фонд соцстрахування України в Івано-Франківській області звернулося 10.10.2022р. в правоохоронні органи для з`ясування та встановлення осіб, які користувались банківською карткою померлої особи та знімали кошти. В результаті проведеної перевірки надано Івано-Франківським РУП ГУНП довідку від 23.01.2023р., що кошти знято [PERSON] , який пояснив, що користувався банківською карткою померлої та нараховані кошти він використав для поховання [PERSON] .. Про те, що такі кошти були нараховані саме для виплат втраченого заробітку, витрат на постійний сторонній догляд; витрат на побутове обслуговування, останній пояснив, що не знав і хто нараховував такі кошти йому було не відомо (а.с.12-15). Претензією від 27.01.2023р. направленою відповідачу, йому запропоновано повернення отриманих ним коштів у добровільному порядку (а.с.17-19). 01.01.2023р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в редакції закону №2620, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України, а згідно п.2 р.7 Закону №1105 припинено Фонд соцстрахування України та всі управління виконавчої дирекції Фонду шляхом приєднання до ПФУ (запис в ЄДРЮОФОПтаГО від 27.04.2023р. про припиненню Управління виконавчої дирекції Фонду соцстрахування України в Івано-Франківській області). Відповідно, саме позивач звернувся до суду щодо повернення зайво виплачених коштів. Відповідно до вимог ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином;\~ витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи дані норми, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач заперечуючи позовні вимоги зазначив, що дійсно померла жила в квартирі його матері, була хворою, він з мамою їй допомагали, а за рахунок карткових її надходжень [PERSON] забезпечував [PERSON] всім необхідним. Йому не було відомо від кого продовжують надходити кошти на картку, тому він їх знімав періодично і використовував на похорон саме отримувача допомоги - [PERSON] . Як судом встановлено, в померлої було дві банківські картки, на одну із них, яка була пенсійною карткою як пояснив відповідач припинилися надходження після смерті [PERSON] .. Однак, саме на дану картку було перерахування ще 2-х розмірів виплати пенсії, який видаються на поховання після смерті пенсіонера, а отже саме такі виплати [PERSON] мав право використати на похорон померлої особи, знайомої його матері. Щодо того, що на іншу картку продовжувались нарахування, а саме дані кошти і є предметом розгляду у даній справі, то як пояснив відповідач, він продовжував періодично знімати ці кошти, оскільки їх також використовував на погашення витрат на похорон [PERSON] . Однак, суд зазначає, що відповідач, по перше, не є спадкоємцем померлої, що він підтвердив у судовому засіданні. Управління майном особи, що померла, є виключною прерогативою її спадкоємців, які можуть використовувати це право за встановленою чергою або відповідно до її заповіту. Щоб скористатися цим правом, необхідно звернутися до нотаріуса з відповідним запитом протягом шести місяців після смерті особи у місці її проживання або розташування майна.\~ Отже, розпорядження будь яким майном померлої особи, в т.ч. коштами, є правом тільки спадкоємця і тільки він може з`ясовувати вид наявних на картці коштів. Наявність чи відсутність спадкоємців у померлої, так як вона проживала з подругою мамою відповідача останні роки, як вказано відповідачем про відсутність таких спадкоємців, то таке не встановлено судом і таке встановлення спадкоємства відбувається нотаріальними органами за зверненням таких у встановленому порядку. По друге, п.5 ч.2 стаття 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», діючого на час смерті [PERSON] , передбачала обов`язок Фонду соціального страхування України стягувати надміру виплачені кошти з юридичних і фізичних осіб у встановленому законом порядку. Також за ст.41, 42 цього закону, діючого на час смерті, передбачали право на страхові виплати в разу смерті потерпілого, а також одноразові виплати його сімї, однак в категорію таких відповідач не входить. За п.6 ч.1 ст.49, ч.9 ст.47 вказаного закону страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються у випадках, передбачених законодавством. Суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат. Також, за п.6 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», діючого на час з`ясування особи, яка є отримувачем безпідставно отриманих коштів та пред`явлення вимоги відповідачу у 2023р., також передбачено, що здійснення страхових виплат і надання соціальних послуг припиняються\~ у разі смерті отримувача страхових виплат. Хоча відповідач без належного знань права й не посилався на норми ст.1215 ЦК України, однак заперечував стягнення коштів, то слід додатково зазначити, що дійсно не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, не підлягає поверненню безпідставно набуті в т.ч. допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, тільки у разі якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Всі ці обставини мають бути у сукупності. Обґрунтовуючи заперечення позовних вимог, відповідач зазначив, що через те, що він не володів даними хто саме перераховує такі кошти, хоча на його думку це могли бути й родичі померлої, тому мав право на їх стягнення, суд оцінює критично, так як суми проводилися щомісячно чіткими платежами. Так, в період з лютого по травень 2022р. на рахунок померлої, яким користувався відповідач, приходили три незмінні суми щомісяця: 5191.79грн., 3250грн. та 1625грн.. Тому, пояснення відповідача що такі могли приходити наприклад від родичів померлої, відхиляються судом, а відсутність недобросовісності отримувача коштів не підтверджена матеріалами справи, при цьому що законом визначено певний обов`язок отримувача коштів у вигляді виплат (пов`язаних саме із особою)\~ повідомити про смерть або неотримувати (не знімати) кошти належні померлій особі, отже ці правовідносини чітко врегульовано законом, як і передбачено законом виключне право саме власника банківської картки на її використання, а отже будь яка особа немає права без чинної довіреності розпоряджатися коштами власника, а тим паче після смерті такого. Кріим того, сам відповідач підтвердив надходження пенсії у двохразовому розмірі на рахунок (пенсійний) померлої саме на похорон пенсіонера, які видаються державою. Окрім того, за ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Суд враховуючи вік та матеріальний стан відповідача та неможливість повернення такої суми коштів одноразово, як він пояснював через недостатній фінансовий стан, вважає за можливим роз`яснити відповідачу, що за нормами ЦПК України відповідач-боржник за рішенням суду, яке набере законної сили, вправі звернутися з заявою у даній справі, навіть після ухвалення рішення, про його розстрочку чи відстрочку виконання, з долученням належних доказів матеріального та фінансового стану сімї (підтвердження доходу, наявність осіб з інвалідністю, інші докази наявності хвороби та необхідності лікування тощо). За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. За змістом вимог ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у розмірі судового збору становлять 3028.00грн. (а.с.28), а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача дані судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.1212,1213 ЦК України,

Outcome: approved