Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова-правова група Лекс", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, в якому вона просить: - вважати незаконними вимоги ТОВ "Фінансова-правова група Лекс", у сумі 66 133, 25 грн. про стягнення з [PERSON] заборгованості за виконавчим написом № 2380 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., виданим 13.01.2022 року; - визнати виконавчий напис № 2380 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., виданий 13.021.2022 року на користь ТОВ "Фінансова-правова група Лекс", у сумі 66 133, 25 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що постановою від 24.01.2022 приватного виконавця Амельченка Віталія Петровича у справі ВП № 68341615 про арешт коштів за виконавчим написом № 2380 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, виданим 13.01.2022 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова-правова група Лекс», у сумі 66983,25 грн., в тому числі:- 21 461,80 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 44 665,45 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими доходами; - 850,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Відповідно до постанови про арешт коштів загальна сума боргу із урахуванням виконавчого збору складає 74150,57 грн. 10.07.2023 року з карткового рахунку позивача в АБ «Приватбанк» було примусово стягнуто 5 333,08 грн. в межах ВП № 68341615. Позивач зазначає, що цей борг може бути пов`язаний із її договором, який вона укладала із ПАТ «Банк Михайлівський». Однак, немає жодної інформації щодо укладення між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Фінансова-правова група Лекс» договору відступлення прав вимоги. Більш того, строк давності за «Графіком платежів» сплив 23.04.2020 року. При цьому жодного документу щодо наявності боргу перед будь-ким, щодо суми боргу та підстав виникнення боргу позивач не отримувала Позивач вважає, що виконавчий напис № 2380 від 30.03.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, виданим 13.01.2022 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова-правова група Лекс», у сумі 66983,25 грн. є протиправним, тобто таким що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. 08.04.2024 року представником Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб,\~адвокатом Линник\~Ярославом подано відзив на позовну заяву, в якому він просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення з урахуванням відзиву. В обґрунтування відзиву зазначає, що згідно даних в єдиній операційно-інформаційній системі фонду, між [PERSON] та ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ" уклався кредитний договір від 28.04.205 року № 200269847. Позивачем у позові ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" не зазначено відповідачем, натомість зазначено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який не є стороною правочину на підставі якого виник спір, Фонд також не є правонаступником ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ", а проводить на даний час ліквідацію банку відповідно до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також, представник відповідача зазначає, що видаються необгрунтованими доводи позивача, про укладення якогось договору представником фонду із ТОВ «Фінансова-правова група Лекс», оскільки будь-які докази про це в матеріалах справи відсутні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про в якій просить розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, позові вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб,\~адвокатом в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву просив розглядати справу за відсутності представника відповідача. Представник відповідача ТОВ "Фінансова-правова група Лекс" засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно з копії постанови про арешт коштів ВП № 68341615 від 24.01.2022 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталієм Петровичем, при примусовому виконанні виконавчого напису № 280 виданого 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова-правова група Лекс" суму заборгованості 66 133, 5 грн., що складається з:- 21 461,80 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 44 665,45 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими доходами. 850,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума заборгованості становить 66 983, 25 грн., постановлено постанову про накладення арешту на грошові коштів [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 13.01.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Незважаючи на невиконання ухвали суду про витребування доказів та ненадання документів, наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису, в будь-якому випадку нотаріусу був наданий в тому числі не посвідчений нотаріально кредитний договір, що вбачається з копії вказаного договору, наданого представником позивача і долученого до матеріалів справи. Оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року № 158/2157/17. З огляду на викладене, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова-правова група Лекс", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про захист прав споживача в частині вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та частині вимог про незаконність вимог ТОВ "Фінансова-правова група Лекс", у сумі 66 133, 25 грн. про стягнення з [PERSON] заборгованості за виконавчим написом № 2380 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., виданим 13.01.2022 року задоволенню не підлягають. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.(Проніна проти України,№63566/00, пр.23ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: partial