Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

18 грудня 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 736569873 у розмірі 23 787,50 грн, у тому числі: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 8 748,45 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 15 039,05 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 20 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року відкладено судове засідання на 26.03.2024 на 09.00 годину, витребувано від позивача докази підписання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] електронним підписом договору від 07.04.2019 №736569873; докази набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідачки за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; детальний розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитним договором від 07.04.2019 №736569873 зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом (а.с. 51-54). 12.03.2024 позивачем направлено через систему «Електронний суд» докази, що витребовувалися судом (а.с. 58-74). 26.03.2024 відповідачка звернулася до суду зі заявою про ознайомлення з матеріалами справи та відкладенням розгляду справи (а.с. 75). Протокольною ухвалою суду від 26.03.2024 заява відповідачки задоволена, судове засідання відкладено на 25.04.2024 на 10.00 годину 9 (а.с. 76). У судове засідання 25.04.2024 сторони не з`явилися. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 79), у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Через представника - адвоката Глушко Зою Вікторівну 25.04.2024 через електронну пошту суду направила заяву про застосування судом строків та наслідків пропущеної позовної давності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянув справу 25.04.2024 за відсутності сторін на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-5) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] ою було укладено кредитний договір № 736569873. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. У подальшому право вимоги за кредитним договором у сумі 23787,50 грн до відповідачки неодноразово відступалося. Останнім кредитором є позивач. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 21.10.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За ствердженням позивача, відповідачка [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 736569873 у сумі 23 787,50 грн, з яких: - 8 748,45 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15 039,05 грн - сума заборгованості за відсотками. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 15, 16, 20, 509, 512, 514, 530, 549, 599, 610-612, 625, 641, 644, 1082 ЦК України, статті 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію» та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року). Позиція відповідача (а.с. 85-88). Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Проте її представницею подано заяву про застосування судом строків позовної давності. У заяві представниця відповідачки стверджувала, що строк виконання зобов`язання за останньою додатковою угодою від 22.06.2019 до кредитного договору - 20.07.2019, тобто позивач мав можливість подати позов та захистити свої права у строк до 20.07.2022, але звернувся до суду лише 23.01.2024. У позивача не було жодних об`єктивних прав, що перешкоджали б йому на час придбання права вимоги до відповідачки, дізнатися про умови договору щодо встановленого строку кредитування. Позивач набув право вимоги до відповідачки у жовтні 2022 року і в той час вже був прострочений кредит. Позивачем не заявлено обґрунтованого клопотання про поновлення строку позовної давності та не наведено поважних причини його пропуску. Фактичні обставини справи, встановлені судом 07.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №736569873 (надалі - кредитний договір), який було підписано електронним підписом позичальника (відповідачки), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п. 4.4. кредитного договору (а.с. 7). Відповідачкою факт укладення договору в електронній формі не спростовано. Відповідно до п. 1.1, п. 1.2, п. 1.5 кредитного договору, товариство надає позичальнику кредит у розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредит надається строком на 17 днів до 24.04.2019, нарахований процент - 377,40 грн, що вбачається також з додатку № 1 до кредитного договору «Графік розрахунків» (а.с. 7 на звороті). Згідно з п. 1.4 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,74 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Відповідно до п. 1.5, п. 1.6 кредитного договору, сторонами погоджено, що з урахуванням положень п. 1.4. договору, позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 270,10 відсотків річних. Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору сторонами узгоджено, що Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» є його невід`ємною частиною, та позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись, текст яких розміщений на сайті товариства. Згідно з п. 4.2 кредитного договору сторонами погоджено, що у випадку користування позичальником кредитом понад встановлений договором або додатковими угодами до нього, зобов`язання позичальника за договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. Сторони кредитного договору дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (п. 4.4 кредитного договору). 25.04.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов кредитного договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит на тридцять днів. Починаючи з 24.04.2019 позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом 1,48 % в день від суми кредиту. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 24.04.2019 (а.с. 8). 01.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 600,00 грн з 01.05.2019 на строк дії кредитного договору. Додатковою угодою викладено в новій редакції Графік розрахунків, зазначений у додатку № 1 до додаткової угоди, відповідно до якого термін платежу - 24.05.2019, загальна сума кредиту - 6599,00 грн, нарахований процент - 2779,15 грн; до сплати разом - 9378,35 грн (а.с. 12). 03.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 800,00 грн з 03.05.2019 на строк дії кредитного договору. Викладено у новій редакції Графік розрахунків, зазначений у додатку № 1 до додаткової угоди, відповідно до якого термін платежу - 24.05.2019; загальна сума кредиту - 7399,00 грн; нарахований процент- 3027,79 грн; до сплати разом - 10426,99 грн (а.с. 13). 26.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов кредитного договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит на двадцять вісім днів. Починаючи з 24.05.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,48 % в день від суми кредиту. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 24.05.2019 (а.с. 9, 10). 29.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 1000,00 грн з 29.05.2019 на строк дії кредитного договору. Викладено у новій редакції Графік розрахунків, зазначений у додатку № 1 до додаткової угоди, відповідно до якого термін платежу - 21.06.2019; загальна сума кредиту - 8399,00 грн; нарахований процент - 3187,66 грн; до сплати разом - 11586,67 грн (а.с. 14). 02.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 350,00 грн з 02.06.2019 на строк дії кредитного договору. Викладено у новій редакції Графік розрахунків, зазначений у додатку № 1 до додаткової угоди, відповідно до якого термін платежу - 21.06.2019; загальна сума кредиту - 8749,00 грн; нарахований процент - 3286,08 грн; до сплати разом - 12035,09 грн (а.с. 15). 22.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №736569873, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов кредитного договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит на двадцять вісім днів. Починаючи з 21.06.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,33 % в день від суми кредиту. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 21.06.2019 (а.с.11). Доказів на спростування факту підписання кредитного договору та додаткових угод до нього відповідачка суду не надала. Відповідно до платіжного доручення від 07.04.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів відповідачці [PERSON] згідно з договором №736569873 від 07.04.2019 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 3000,00 грн (а.с. 16). Відповідно до платіжного доручення від 01.05.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів відповідачці [PERSON] згідно з договором №736569873 від 07.04.2019 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 600,00 грн (а.с. 17). Відповідно до платіжного доручення від 03.05.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів відповідачці [PERSON] згідно з договором №736569873 від 07.04.2019 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 800,00 грн (а.с. 17 на звороті). Відповідно до платіжного доручення від 29.05.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів відповідачці [PERSON] згідно з договором №736569873 від 07.04.2019 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 1000,00 грн (а.с. 18). Відповідно до платіжного доручення від 02.06.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів відповідачці [PERSON] згідно з договором №736569873 від 07.04.2019 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 350,00 грн (а.с. 18 на звороті). Відповідно розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 24.09.2019 [PERSON] за кредитним договором № 736569873 від 07.04.2024 видавались грошові кошти 07.04.2019 у сумі 3 000,00 грн, 19.04.2019 у сумі 3 000,00 грн, 01.05.2019 у сумі 600,00 грн, 03.05.2019 у сумі 800,00 грн, 29.05.2019 у сумі 1000,00 грн та 02.06.2019 у сумі 350,00 грн, що у загальному розмірі становить 8750,00 грн (а.с. 63-65, 70-72). З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що відбувалась оплата за кредитним договором, а саме: 25.04.2019 у розмірі 578,00 грн; 26.05.2019 у розмірі 3 427,00 та 22.06.2019 у розмірі 3 403,00 грн. Загальна сума боргу станом на 24.09.2019 становила 23197,42 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісного кредитора), сума заборгованості відповідачки за період з 07.04.2019 по 24.09.2019 станом на дату продажу заборгованості (24.09.2019) становила 24719,42 грн, у тому числі 8748,45 - сума кредиту та 15792,97 - нараховані проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 25), наданого позивачем, сума заборгованості відповідачки за період з 21.10.2022 по 30.11.2023 становила 23 787,50 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 8748,45 гривень; заборгованість за відсотками - 15 039,05 гривень. Відповідачка наявність заборгованості за кредитом у розмірі 23787,50 гривень не спростувала. Матеріали справи доказів погашення кредиту не містять. 31.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 19-21), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 наявне право вимоги переходить від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон плюс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (а.с. 19 на звороті). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 24.09.2019 № 45, на виконання договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 736569873 у загальній сумі 24719,42 грн, з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 8 748,45 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 15 970,97 гривень (а.с. 69). 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с. 22-23). Відповідно до п. 4.1 договору факторингу від 20.10.2022 №20102022 право вимоги переходять від клієнта ТОВ «Таліон плюс» до фактора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку до договору (а.с. 23). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 24.09.2019 № 45 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 736569873 у загальній сумі 24719,42 грн, з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 8 748,45 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 15970,97 гривень (а.с. 62, 69). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 21.10.2022 № 1 до договору факторингу від 20.10.2022 № 20102022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 736569873 у загальній сумі 23 787,50 грн, з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 8 748,45 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 15 039,05 гривень (а.с. 24). Застосовані судом норми права Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За ч. 6 ст. 11 цього ж закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, за якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) надало відповідачці у користування грошові кошти у сумі 3000,00 грн строком на 17 днів до 24.04.2019. У подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено низку додаткових угод до кредитного договору, якими продовжувався строк кредитування, змінювався розмір кредиту та проценти за користування таким. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (графік розрахунків), проценти за користування кредитом. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. Доказів проведення відповідачкою повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору, з урахуванням укладених сторонами договору додаткових угод, кредитні кошти не повернула. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу, який відповідачкою не оспорювався. Отже ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідачки [PERSON] та має законне право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі. Розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору, судом перевірений та арифметичних неузгодженостей у розрахунку судом не виявлено. Відповідачка ж наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надала. Отже суд виснує, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи, та підлягають до стягненню у повному обсязі. Що стосується заяви представниці відповідачки про застосування строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України, то суд уважає, що позивач трирічний строк позовної давності не пропустив, адже перебіг позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, зупинено на строк дії воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX. Останньою додатковою угодою від 22.06.2019 до кредитного договору строк кредитування був сторонами продовжений на наступні 28 днів з дати укладення додаткової угоди, тобто до 19.07.2019 (а.с 11). Останнім днем трирічного строку, у межах якого позивач мав би право звернутися до суду за захистом своїх прав до суду, є 19.07.2022. Проте останній день такого строку припав на строк дії воєнного стану. Отже строк позовної давності позивачем не пропущено. У зв`язку з цим суд не застосовує строк позовної давності за заявою відповідачки та підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не вбачає. Ураховуючи викладене, суд уважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2 684,00 грн (а.с. 2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved