Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~Ленінського районного\~суду м.\~Харкова з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про визначення способу участі дідуся у спілкуванні та вихованні онуки. В позовній заяві посилався не те, що раніше перебував в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] . 14.12.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Таким чином позивач [PERSON] є дідусем [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] з дитиною фактично проживає в квартирі [ADDRESS] . Відповідач забороняє позивачу відвідувати онуку за місцем їхнього проживання, не дозволяє брати дитину для прогулянок, для відвідування розважальних центрів, парків культури та відпочинку, на вихідні та святкові дні. Тому позивач просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди в спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] , та визначити [PERSON] способи участі у вихованні та спілкування з онукою [PERSON] , [INFO] : побачення кожної суботи у період з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем його проживання з правом відвідування місць прогулянок, культурно-масових,навчальних, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, побачення з метою святкування дня народження [PERSON] наступного дня після 29 червня з 08 год. до 20 год. кожного року з [PERSON] за місцем його проживання з правом відвідування місць прогулянок, культурно-масових, навчальних, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, побачення з онукою з 08 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. кожного року у такі святкові та неробочі дні: 1 січня (Новий рік), 7 січня та 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 1 травня (День праці), 9 травня (День перемоги), 28 червня (День конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисника України), на Великодні свята, на свято Трійці, 6 січня (Святвечір) з правом відвідування місць прогулянок, культурно-масових, навчальних, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, побачення з онукою щороку в період її літніх канікул з 01 по 15 липня щоденно з 10 до 16 год. та в період з 01 до 15 серпня з 10 до 16 год. з правом відвідування місць прогулянок, культурно-масових, навчальних, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів з врахуванням бажання та можливостей дитини, безперешкодно відвідувати [PERSON] за місцем її проживання або перебування в будь-який час. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа №642/5343/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 04 травня 2023 року справу прийнято до провадження Київського районного суду м. Полтави, справу вирішено розглядати у загальному позовного провадженні зі стадії підготовчого провадження (т.1 а.с.216). Цією ж ухвалою орган опіки та піклування, яким є Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено [PERSON] (т. 1 а.с.115) Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи [PERSON] - адвоката Макаренко М.І. про зупинення провадження у справі (т.1 а.с.207). Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечувала факт чинення позивачу перешкод у зустрічах та спілкуванні з дитиною та зазначала, що не заперечує проти зустрічей позивача з онукою та щодо часткового задоволення позову. Вказувала, що не заперечує проти побачень позивача з дитиною кожної суботи\~у період\~з 10\~год.\~00\~хв.\~до 20\~год.\~00\~хв.\~та наступного дня після 29 червня з 08 год. до 20 год. за місцем його проживання з правом відвідування місць прогулянок, культурно-масових, навчальних, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, але просила зобов`язати позивача забирати у неї дитину о 08 год. та повертати їй дитину о 20 год. Не заперечувала проти побачень позивача з онукою з 08 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. кожного року у такі святкові та неробочі дні: 1 січня (Новий рік), 7 січня та 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 1 травня (День праці), 9 травня (День перемоги), 28 червня (День конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисника України), на Великодні свята, на свято Трійці, 6 січня (Святвечір) з правом відвідування місць прогулянок, культурно-масових,навчальних, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, але вважає, що такі побачення мають відбуватися за місцем її проживання, або за бажанням дитини а місцем проживання позивача. Але в такому випадку просила покласти на позивача обов`язок забирати дитину за місцем її проживання о 08 год. та повертати їй дитину о 14 год. Заперечувала проти задоволення позовної вимоги щодо встановлення побачень позивача з дитиною щороку в період її літніх канікул з 01 по 15 липня щоденно з 10 до 16 год. та в період з 01 до 15 серпня з 10 до 16 год., оскільки це створить їй незручності в організації робочого дня. Крім того, вона з дитиною в період літніх канікул може виїхати з м. Харкова. Проти вимог безперешкодно відвідувати [PERSON] за місцем її проживання або перебування в будь-який час також заперечувала. Тому просила позов [PERSON] задовольнити частково з врахуванням заперечень, викладених у відзиві (т. 1 а.с. 80-83). Третя особа [PERSON] надав письмові пояснення, у яких повідомив, що він звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення способу та участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. В разі визначення позивачу способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, зазначеного ним в позовній заяві, будуть порушені його права як батька дитини на вільне спілкування та участь у її вихованні. Тому в задоволенні позову просив відмовити (т.1 а.с. 133-137). Інші заяви та клопотання від учасників справи не надходили. В судове засідання позивач не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (т. 1 а.с. 93). Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в засідання також не з`явилась. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності (т. 1 а.с.85). Третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Третя особа [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] (т.1 а.с. 19). Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 14.12.2013 зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (т.1 а.с. 22). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 липня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (т.1 а.с.23). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.10.2020 в справі № 639/4942/20, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (т. 1 а.с. 24-25) Також дослідженими в справі доказами встановлено, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є зареєстроване місце проживання її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 60). Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Статтею 153 СК України гарантовано права матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Права баби та діда, прабаби та прадіда на виховання внуків, правнуків передбачено статтею 257 СК України, яка встановлює, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з онукою [PERSON] , 2014 року народження, забороняє відвідувати онуку, не дозволяє брати дитину для прогулянок, для відвідування розважальних центрів. Відповідно до ст. 257 СК України право позивача [PERSON] як дідуся, на спілкування з онукою підлягає захисту у випадку наявності перешкод з боку батьків дитини. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Жодні докази на обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] не надав, використовуючи на власний розсуд надані йому диспозитивні права, в судове засідання не з`явився, з клопотанням про залучення чи витребування доказів до суду не звертався. Матеріали справи також не містять інформації про те, що позивач [PERSON] виявляв наміри на спілкування з онукою. Відсутні підстави вважати, що відповідач [PERSON] чинила йому в цьому перешкоди. За змістом ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач після звернення до суду з даним позовом звертався до відповідного органу опіки та піклування для вирішення питання про надання письмового висновку щодо його участі у спілкуванні з онукою. Натомість, матеріали справи вмістять відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , яка заперечує факт чинення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною та не оспорює можливість спілкування позивача з онукою. Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитині можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі N 6-1945цс17). Розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність будь-яких доказів чинення відповідачем позивачу перешкод у спілкуванні та вихованні онуки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed