Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

[PERSON] , зацікавлена особа Вінницька міська рада, звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю. Заяву мотивовано тим, що [PERSON] більше 40 років була подругою батьків заявниці та була її хресною мамою. Вони підтримували один одного, як морально так і матеріально, допомагали сім`ями один одному. Після розлучення заявника з чоловіком, у зв`язку з відсутністю в неї із сином житла, [PERSON] надала їй разом з сином можливість приживати в одній з кімнат її квартири. Проживали вони разом до самої смерті [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 22.09.2023 року Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS] . У встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк, заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, на підставі чого була заведена спадкова справа №253/2023 на майно померлої [PERSON] , а в подальшому із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Листом №225/02-12 від 19.03.2024 року, нотаріусом В. Березовською, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, що підтверджують факт проживання заявника та спадкодавця разом та ведення ними спільного господарства протягом не менш ніж п`яти років до дня відкриття спадщини, у зв`язку із чим неможливо встановити наявність підстав для спадкування, а також рекомендовано з даного питання звернутись до суду. Згідно довідки від 22.09.2023 року №64476, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю її знято з реєстрації за вищевказаною адресою з 22.09.2023 року. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживала однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] ( [INFO] ), у [ADDRESS] , з 2013 року до дня її смерті, яка настала [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала за обставин, викладених в заяві, просила суд її задоволити. Судові витрати просила залишити за нею. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судовому засідання при вирішенні справи поклалась на думку суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснив, що він є сусідом заявника також зазначив, що [PERSON] та покійна [PERSON] проживали постійно в одній квартирі більше 10 років, він бачив їх завжди разом, [PERSON] допомагала по господарству [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою [PERSON] , зазначила, що заявник та покійна [PERSON] проживали більше ніж 10 років разом, [PERSON] допомагала по господарству, у них був спільний бюджет, всі свята святкували разом. Суд заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть за № 215 від 17.09.2023 року, [PERSON] померла від гострої серцево легеневої недостатності. (а.с.12-13) Свідоцтвом про смерть виданим 22.09.2023 року Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, підтверджується, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.14) Як вбачається з довідки КП «Комбінат комунальних підприємств» від 19.09.2023р. заявницею здійснено поховання [PERSON] , та здійснено всі ритуальні обряди. (а.с.26-29) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстрації в Спадковому реєстрі від 27.09.2023 року.(а.с.15) Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.1997 року, свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 року, технічного паспорту, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] .(а.с.18-19, 20-21, 22-25) Згідно довідки від 22.09.2023 року №64476, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю знята з реєстрації за вищевказаною адресою з 22.09.2023 року.(а.с.17) Як вбачається із листа №225/02-12 від 19.03.2024 року, нотаріусом В. Березовською, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, що підтверджують факт проживання заявника та спадкодавця разом та ведення ними спільного господарства протягом не менш ніж п`яти років до дня відкриття спадщини у зв`язку із чим неможливо встановити наявність підстав для спадкування, а також рекомендовано з даного питання звернутись до суду.(а.с.16) Відповідно до квитанцій про оплату комунальних послуг, [PERSON] продовжує оплачувати комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (а.с.30-40). Факт постійного проживання заявника із померлою [PERSON] підтверджується фотокартками з яких вбачається проведення свят заявником разом з [PERSON] (а.с.45-50) За більш ніж 10 років спільного проживання, у заявниці із померлою склались відносини, які в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України можна охарактеризувати як сімейні, оскільки останні були пов`язані спільним побутом, спільним коштами, спільно утримували житло (сплачували за комунальні послуги, придбавали речі домашнього вжитку), придбавали продукти харчування, спільно відзначали свята, надавали одне одному взаємну допомогу, мали усні домовленості про порядок користування житловим приміщенням. В судовому засіданні оглянуто спадкову справу № 253/2023, яка заведена після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що вона відкрита за заявою заявниці, інші заяви відсутні. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 3 ч. 2 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3\~ст. 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2, 23\~постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно вимог ст. ст. 77, 81\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~\~\~ Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право. Судовий збір за клопотанням заявника, підлягає залишенню за нею. Отже,

Outcome: approved