Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач 26.03.2024 року звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . У бабусі було два сини [PERSON] його батько та [PERSON] його дядько, які померли. Його батько після смерті матері успадкував 1/2 частину квартири. Після смерті свого батька [PERSON] , позивач успадкував 1/2 частину квартири та подарував її своїй матері [PERSON] . Другий син бабусі [PERSON] не отримував свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Після смерті дядька [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини та з`ясувалося, що дядько [PERSON] не оформив спадщину після смерті своєї матері і після його смерті ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини та 1/2 частка квартири так і залишилася власністю померлої бабусі. Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з приводу того, що пропущений строк для прийняття спадщини. У зв`язку з чим, просить визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Заяви та клопотання сторін. Позивач надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.04.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно матеріалів справи позивач [PERSON] є племінником [PERSON] . Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, наявна актова запис про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори від 11.10.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , з приводу того, що пропущений строк для прийняття спадщини. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); (заповіти/спадкові договори), наданих державним нотаріусом, відносно [PERSON] , який помер [INFO] , інформація в реєстрі відсутня. Як підставу поважності пропуску строку для звернення до нотаріальної контори позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що на початку 2022 року почалася війна та він пішов захищати Батьківщину. Суд вважає, що причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, на які посилається позивач, є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Пропуск строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved