Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У листопаді 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом про визначення [PERSON] додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] (яка померла [INFO] ), тривалістю шість місяців з дня набрання рішення законної сили. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частина квартири [ADDRESS] . Згідно заповіту [PERSON] складеного в м. Києві 22.06.2011 все майно було заповідано синові [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отже позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. 03.12.2021р. постановою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказує, що починаючи з 12.03.2020 на час дії карантину, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, а також ризику для власного життя (враховуючи вік позивача) та введення воєнного стану з 24.02.2022 у позивача існувала поважна причина пропуску строку на прийняття спадщини. Просить врахувати, що спірна квартира належала на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] (батько позивача), [PERSON] . Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.11.2023р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30.01.2024 р. закрито підготовче судове засідання. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судовому засідання позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Надав відзив на позовну заяву в якому просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України та розглядати справу за відсутності представника КМР. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина /а.с.16/. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є сином померлої [PERSON] / а.с.12/. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати на момент смерті сину [PERSON] /а.с.17/. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.04.1993р. квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.19/. 31.07.2020р. позивач [PERSON] уповноважив свого сина - [PERSON] бути представником зокрема в нотаріальних конторах, нотаріальних архівах, державних органах та установах, з питань, пов`язаних з оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори від 03.12.2021р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON] , оскільки пропустив передбачений законодавством строк, встановлений для прийняття спадщини/ а.с.12/. Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Представник позивача вказує, що позивач пропустив звернення до нотаріуса у зв`язку із запровадженням з 12.03.2020 карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, а у подальшому введення воєнного стану з 24.02.2022р. Разом з тим, порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Таким чином, законодавець встановлює кілька шляхів прийняття спадщини, як це можна зробити в умовах карантину. Зокрема, це можливість направлення заяви поштою. Нотаріус зобов`язаний прийняти цю заяву та завести спадкову справу, щоб особа не пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на положення Порядку вчинення нотаріальних дій, позивач не був позбавлений можливості протягом шестимісячного строку після смерті матері подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у тому числі шляхом її направлення засобами поштового зв`язку, з подальшим дооформленням належним чином (із засвідченням справжності підпису) або особистим прибуттям до нотаріуса. З матеріалів справи встановлено, що позивач 31.07.2020р. довіреністю уповноважив свого сина [PERSON] представляти його інтереси з оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті матері [PERSON] . Тобто не існувало жодних перешкод, які би стали підставою не можливості подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б давали підстави для надання додаткового строку. На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed