Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

У лютому 2024 року заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 05.10.2023 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON] [INFO] . До реєстрації шлюбу, заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина з 2017 року. Разом з ними проживають малолітні діти його дружини від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рідний батько дітей помер у червні 2018 року. Усі вони проживають однією родиною у квартирі заявника, за адресою: [ADDRESS] . Заявник разом зі своєю дружиною спільно займається вихованням дітей, утримує їх матеріально, піклується про стан здоров`я дітей, про їх психічний та фізичний розвиток. Заявник не судимий, медичних показань для усиновлення дітей не має, є військовослужбовцем, має стабільний заробіток, позитивні характеристики за місцем служби та проживання, відносини в родині доброзичливі, люб`язні. В свою чергу, мати дітей [PERSON] надала нотаріальну згоду на усиновлення своїх дітей заявником. Тому, просить задовольнити його вимоги про усиновлення малолітніх дітей, а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дітей, зазначивши його батьком дітей. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду. У судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, просив заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заявника - адвокат Лазуренко І.Ф. у судовому засіданні просила задовольнити заяву у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] , яка є матір`ю дітей та дружиною заявника, у судовому засіданні пояснила, що проживають разом із заявником більше шести років. Біологічний батько дітей помер. Діти називають заявника батьком, люблять його, стосунки між ними добрі. Просила заяву [PERSON] задовольнити. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснила, що усиновлення відповідатиме інтересам дітей, під час обстеження умов проживання було встановлено, що діти називають заявника татом, у них дружні та теплі стосунки. Наданий суду висновок про доцільність усиновлення підтримала та просила задовольнити заяву [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] », а батьком - [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження (а.с.13,22), свідоцтвом про шлюб (а.с.25). Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.31). Мати дітей [PERSON] , яка з 05 жовтня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з заявником (а.с.25), надала нотаріально посвідчену заяву у якій висловила згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] , [INFO] , її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.30). У судовому засіданні у присутності представника органу опіки та піклування вислухано думку дітей [PERSON] , [PERSON] . Кожен із дітей пояснив, що стосунки між ними в сім`ї добрі, люблять заявника, хочуть що б він став їх батьком, просили змінити їм прізвище та по-батькові. Оцінюючи можливість заявника бути усиновлювачем дітей суд враховує наступні обставини. Заявник [PERSON] судимостей не має, до кримінальної відповідальності не притягувався; за станом здоров`я протипоказань для усиновлення не виявлено; проходить військову службу, отримує регулярний дохід; позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 14-21,50-51). Суду надано висновки про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дітей [PERSON] , [PERSON] , згідно з якими діти здорові (а.с.24,27). Також, судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.35). Службою у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області проведено обстеження умов проживання родини заявника, про що складено акт, відповідно до якого у дітей є окрема кімната, кожна дитина має ліжко, стіл для занять, шафу для одягу, одяг і взуття відповідно до віку, місце для відпочинку та ігор; стосунки у сім`ї теплі, доброзичливі, діти [PERSON] , [PERSON] вважають [PERSON] своїм батьком, називають його татом, який цікавиться успіхом дітей, разом святкують свята; для виховання та проживання дітей створені належні умови (а.с.39). Обставин, з якими закон пов`язує неможливість бути усиновлювачем, в ході розгляду цієї справи не встановлено. Згідно висновку органу опіки та піклування Новомосковської міської ради від 23.02.2024, усиновлення дітей [PERSON] та [PERSON] заявником [PERSON] , відповідатиме інтересам дітей (а.с.40-41). Суд погоджується з таким висновком органу опіки та піклування та вважає, що усиновлення відповідатиме інтересам дитини. При цьому суд керується наступними правовими нормами. Згідно із вимогами ч.1 ст.207, ч.1 ст.208, ст.211 СК України, усиновленням є прийняття у свою сім`ю особи на правах доньки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновленою може бути дитина. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа, віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до вимог ч.1, 4 ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає у сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. У судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи малолітні діти проживають у сім`ї заявника, а тому його згода в даному випадку не потрібна. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 грудня 1991 року (далі - Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей ратифікованої Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року, у кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Статтею 11 зазначеної Конвенції визначено, що унаслідок усиновлення дитина стає повноправним членом сім`ї усиновлювача (усиновлювачів) і має стосовно усиновлювача (усиновлювачів) та його або їхньої сім`ї такі самі права й обов`язки, як і діти усиновлювача (усиновлювачів), батьківство яких установлено законом. Усиновлювач (усиновлювачі) мають батьківську відповідальність стосовно дитини. Усиновлення припиняє правові відносини між дитиною та її батьком, матір`ю та сім`єю походження. Відповідно до вимог ч.2 ст.224 СК України, при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Враховуючи особу заявника, який може бути усиновлювачем та здатен створити стабільні та гармонійні умови для життя дітей; що заявник вже тривалий час фактично виконує батьківські обов`язки щодо дітей, суд приходить до висновку про задоволення заяви про усиновлення. Відповідно до ч.1 ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. У відповідності до вимог ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін; свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. З огляду на вказані положення законодавства, заява в частині внесення змін до актового запису про народження підлягає задоволенню. Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч.1 ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. На підставі викладеного,

Outcome: approved