Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, яку обґрунтовано тим, що [INFO] у місті Донецьку померла її бабуся, [PERSON] . Як спадкоємець померлої [PERSON] позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 01.08.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом про те, що позивачка є спадкоємцем майна у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 111677,10 гривень згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0500-1504-8/36144 від 03.05.2022 року. 02.08.2022 року [PERSON] звернулась до Головного управління ПФУ у місті Києві з заявою про виплату пенсії на підставі зазначеного свідоцтва, про що їй видано розписку-повідомлення. До цього часу успадкована пенсія позивачці не виплачена у повному обсязі без правових підстав. За інформацією відповідача, пенсія за період з 01.04.2017 по 30.09.2021 [PERSON] не нараховувалась та не виплачувалась. Суму пенсії, що мала бути нарахована за період з 01.04.2017 року до 31.07.2019 року відповідач не вказав. За період з моменту звернення з заявою про виплату пенсії по даний час відповідачем здійснено виплату позивачу в сумі 3 958,04 грн. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.04.2017 року по день смерті - [INFO] ; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь недоотриману пенсію [PERSON] , яка померла [INFO] , в розмірі 107719,06 грн. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь судові витрати в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15000,00 гривень. Позивач, [PERSON] , та представник позивача, адвокат Аксаітова М.Ю., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1388256 від 01 квітня 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 26 травня 2023 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 18 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Головне управління не визнає позов [PERSON] та заперечує проти його задоволення. Відповідач зазначає, що за матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонді України Донецької області з дислокацією у м. Краматорську (далі - Головне управління) як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. (далі - Нотаріус) Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 та у травні 2022 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 111677,10 грн за період з 23.01.2019 по 30.09.2021. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 02.08.2022 року із заявою №5815 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулась [PERSON] . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 у розмірі 93677,50 грн за період з 01.08.2019 по 30.09.2021. Зазначену суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2023 року. Протягом 2023 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн, у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн. Залишок нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] станом на 15.04.2021 складає 89719,46 грн. (а саме: 93677,50 грн - 3958,04 грн). Позивачем не надано належних та допустимих доказів надання йому юридичних послуг: відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), детальний опис робіт, виконаних адвокатом (юристом) та здійснення витрат для надання правничої допомоги, витрачений час на складання позову та інше. За таких обставин, Головне управління ПФУ в Донецькій області вважає, що вимога позивача про стягнення з Головного управління витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 15000,00 не підлягає задоволенню. Головне управління ПФУ в Донецькій області прийшло до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі, тому в задоволенні позову відповідач просив відмовити. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 грудня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . 01 серпня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , 1934 року народження, яка померла [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недотриманої пенсії в розмірі 111 677,10 грн. Згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Донецькій області від 26 березня 2024 року, за матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні (з дислокацією у м. Краматорськ), як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Виплата пенсійних коштів проведена по 31.03.2017. За життя [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонерки [INFO] . Пенсія за період з 01.04.2017 по 30.09.2021 [PERSON] не нараховувалась та не виплачувалась. На запит приватного нотаріуса Пірог Ю.С., Головним управлінням надана довідка від 03.05.2022 за №0500-1504-8/36144 про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період з 24.01.2019 по 30.09.2022 з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058. 02.08.2022 [PERSON] звернулась до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та надала заяву №5815 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.08.2022. Сума недоотриманої пенсії обчислена у відповідності до статті 46 Закону №1058 за період з 01.08.2019 по 30.09.2021. Нарахована сума недоотриманої пенсії за період з 01.08.2019 по 30.09.2021 облікована в Головному управлінні та включена до переліку отримувачів станом на 31.12.2022. На виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2024 року про витребування доказів відповідачем надано інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо [PERSON] , з періодом нарахувань з квітня 2017 року по вересень 2021 року, де зазначено, що з квітня 2017 року по липень 2019 року пенсія не призначалась, не нараховувалась та не виплачувалась. За період з 23.01.2019 по вересень 2021 року розмір недоотриманої пенсії [PERSON] склав 111 677,10 грн., виплату проведено на суму 3 958,04 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Отже, позивач успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мала право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке визначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 01 серпня 2022 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 серпня 2022 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 111 677,10 грн., не оспорено та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю в зазначеному розмірі є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині виплати недоотриманої пенсії відповідно до свідоцтва про право на спадщину в розмірі 107 719,06 грн. за вирахуванням проведених виплат в сумі 3958,04 грн. /111 677,10 - 3 958,04/. підлягають задоволенню. Судом встановлено, що виплату пенсії [PERSON] відповідачем було призупинено з 01 квітня 2017 року. Отже, за життя спадкодавець набула право на пенсію за період з 01 квітня 2017 року по 29 вересня 2021 року. З загального розміру пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 29 вересня 2021 року, відповідачем з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону №1058 повідомлено нотаріусу лише частину цього боргу, за період з 24 січня 2019 року по 29 вересня 2021 року в розмірі 111 677,10 грн. На підставі наданої відповідачем інформації, нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії в розмірі 111 677,10 грн. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після [PERSON] , проте, з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 квітня 2017 року по 23 січня 2019 року в нотаріальному порядку. Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, встановивши, що позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно - нараховану, але невиплачену пенсію [PERSON] , померлої [INFO] , однак, не може реалізувати свого права на отримання спадкового майна в нотаріальній конторі, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на призначену та нараховану, але не отриману пенсію, яка не увійшла до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 серпня 2022 року підлягає частковому задоволенню, а саме за позивачем слід визнати право власності на недоотриману пенсію після [PERSON] за період з 01 квітня 2017 року по 23 січня 2019 року, оскільки право власності на недоотриману пенсію за період 24 січня 2019 року по 29 вересня 2021 року вже визнано за позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 серпня 2022 року. Той факт, що померла [PERSON] за життя не виявила бажання поновити їй пенсію та не зверталася з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговує на увагу з огляду на наступне. Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було. Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець [PERSON] мала право на нарахування та виплату пенсії за період з 01 квітня 2017 року по момент своєї смерті незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання нової довідки внутрішньо переміщеної особи. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом. Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Проте, з наданої відповідачем на ухвалу суду про витребування доказів інформації встановлено, що з 01 квітня 2017 року по 23 січня 2019 року пенсія не призначалась, не нараховувалась та не виплачувалась, що позбавляє суд можливості стягнути на користь позивача недоотриману пенсію за вказаний період, оскільки не встановлена сума недоотриманої пенсії. Позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити нарахування за вказаний період позивачем не заявлялось. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 968,96 грн. (1 211,20 х 0,8). Оскільки позивачем не надано документів на підтвердження понесених витрат по сплаті судового збору, то, враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 968,96 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Щодо інших судових витрат, то останні підлягають розгляду у порядку ст. 270 ЦПК України, після надходження до суду відповідних доказів понесення судових витрат, про які позивачем зазначено в позовній заяві, у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial