Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що одружилася з ним 24.03.2020 року. В шлюбі у сторін народилися троє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Зазначає, що шлюбні відносини у них з відповідачем не склалися, протягом трьох місяців сторони проживають окремо в наслідок вчинення відповідачем систематичного домашнього насильства. Примирення та збереження шлюбу сторін є неможливим. Просить суд їх з відповідачем шлюб розірвати. Ухвалою від 23.02.2024р. позивачку звільнено від сплати судового збору. Позивачкою збільшено позовні вимоги, про, що 26.02.2024р. подано відповідну заяву у якій також просить суд стягувати із відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Представник позивача - адвокат Семенюк А.В. в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві зазначив, що збільшені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у позовній заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивачка примирюватись не бажає, втратила взаємні подружні почуття до відповідача, між сторонами виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім`ї, позивач не бажає зберігати шлюб. Відтак, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому їх з відповідачем шлюб слід розірвати. Крім цього, відповідно до п.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на час розгляду справи перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON] , 19.01.2023р. до досягнення трирічного віку. В свою чергу, відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, не надав суду доводів протилежного, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved