Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] в особі - представника адвоката Мороз І.І. звернувся до суду із позовом, в якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову представник посилалася на те, що [INFO] у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Однак з часом стосунки позивача та відповідача стали неприязними, в результаті чого шлюб було розірвано. Вже протягом тривалого часу дитина проживає з батьком та його теперішньою дружиною - [PERSON] (шлюб укладено 24.03.2017 року). Хлопчик має дуже близькі відносини з батьком. Мати участі в житті сина не приймає. Станом на сьогодні [PERSON] є студентом Львівського фахового коледжу декоративного та ужиткового мистецтва їм. [PERSON] (з 1 вересня 2023 року). У відповідності до мотиваційного листа, що складався при вступі до навчального закладу, зацікавленість до моделювання техніки, зокрема військової, виникла в дитини завдяки батьку - письменнику та художнику (творчий псевдонім [PERSON] ), який приймав участь у Антитерористичній операції в 2014 році і виборює перемогу дотепер в лавах ЗСУ. Оскільки він мав інтерес та потяг до мистецтва, батько скерував дитину у цьому напрямку і він почав робити моделі військової техніки вже у дев`ятирічному віці. Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України син постійно проживав та проживає разом з дружиною батька (оскільки станом на сьогодні батько перебуває в ЗСУ). Піклування щодо дитини зі сторони батька та відсутність такого з боку матері підтверджуються численними свідченнями сусідів сім`ї, викладачів хлопчика. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник позивача адвокат Мороз І.І. в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, оскільки батько має більші можливості для забезпечення життя дитини, у них близькі особисті відносини. На жаль вона такої можливості станом на сьогодні не має. Син давно проживає з батьком та прихильний до нього. Будучи присутньою у підготовчому засіданні 29.01.2024 року відповідачка визнала позов, згідна щоб її позбавили батьківських прав щодо сина. Підтвердила, що син [PERSON] проживає у Львові по місцю проживання позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 40). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 березня 2017 року відомо, що [PERSON] та [PERSON] 24.03.2017 зареєстрували шлюб, після чого « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 48). Як встановлено судом, [PERSON] проживає зі своїм сином, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2023/001149431 від 07.02.2023 року та довідкою про реєстрацію місця проживання № 79191 від 20.01.2022 року (а.с. 43, 44). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно положень ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається із висновку №260001-вих-35659 від 18.03.2024 року, наданого органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , відомо, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 109-111). Свідок [PERSON] , будучи допитою у судовому засіданні, показала, що із позивачем [PERSON] вона проживає по сусідству біля 5-6 років. Знає його як хорошого і порядного сім`янина. Проживає він разом із [PERSON] . [PERSON] вона ніколи не бачила. Позивача постійно бачила із сином, він приділяв йому увагу. Коли почалась війна, позивач відразу пішов воювати. [PERSON] займається дитиною, постійно з ним, спускається з ним в укриття в разі потреби. Матері дитини вона ніколи не бачила, не знає як вона виглядає. Відносини між позивачем, [PERSON] та хлопчиком [PERSON] дуже хороші. Коли ця сім`я заселилась у будинок, вона думала, що [PERSON] є матір`ю дитини. Відносини між батьком та сином дуже добрі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є дружиною позивача [PERSON] . Вони одружені із 2017 року. Дитина позивача проживає з ними з 2019 року. Вони перевели його в ліцей, хлопчик прописаний у їхній квартирі, проживає на їхній території. У грудні йому виповнилось 16 років. До позову відноситься позитивно, оскільки з ними він давно і дуже близький з батьком. Дитина дуже добре усвідомлює, що матір можуть позбавити батьківських прав. Вони неодноразово порушували цю тему. І в органі опіки та піклування з ними обома проводили бесіду у присутності адвоката, де хлопчик ствердно відповідав з приводу цього. Матір досить рідко відвідує сина. Коли він був менший, вона була більш активна. Але це було тільки на початках. Потім все змінилось. Матір дуже рідко спілкується із сином. У 2024 року вона бачилась із ним тільки в органі опіки та піклування. У 2023 році були епізодичні зустрічі. Коли хлопчик поступав у коледж після 9 класу, матір не знала, що в сина є вступні іспити, хоча в нього був складний рік підготовки до них. Коли він поступав до коледжу, відповідачка була за кордоном і ніяким чином сина не підтримала. У подальшому думала, що він навчається у школі, хоча знала, що він має поступати. Вона постійно пасивна до дитини. Хлопчик дуже близький з батьком. Чоловік знаходиться на війні. Після подачі даного позову в суд у відповідачки не було переживань з цього приводу. Про позбавлення батьківських прав вона не переймалась. Хлопчик проживаючи з ними, отримує весь спектр розвитку, який потрібний для дитини, та фінансування батька. Із нею хлопчик дуже добре спілкується. У них дружні відносини. За освітою вона педагог. Відповідачка дуже рідко приділяє дитині увагу. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено, що сторони по справі, які є батьками неповнолітнього [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі не перебувають та проживають окремо, доказів існування для [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною станом на момент пред`явлення позову до суду та розгляду справи в суді, не надано. Зібрані по справі докази засвідчують факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання, утримання та спілкування з сином, матір`ю якого вона є. Беручи до уваги наведене в сукупності, враховуючи реальні обставини справи, інтереси дитини, її психоемоційний стан, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки має місце факт свідомого ухилення відповідачкою від виконання своїх обов`язків щодо дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. У відповідності ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved