Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства\~ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 23576 від 15.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 15.01.2024 року позивач [PERSON] надав до суду клопотання про долучення доказів та уточнення позовних вимог, в якому просив стягнути з відповідача АТ «ПУМБ» безпідставно стягнуті грошові кошти в розмірі 10\~980,97 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 22.12.2018 року між ним та АТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір № 2001202771301 від 22.12.2018 року. Також 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 23576, у зв`язку із боргом за кредитним договором № 2001202771301 від 22.12.2018 року, та було запропоновано задовольнити вимоги кредитора в розмірі 55\~038,32 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 29.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису № 23576 від 15.07.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62684872. Крім того 30.06.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У зв`язку з зазначеним з його заробітної плати було відраховано грошові кошти в рахунок погашення боргу, та саме у зазначений момент часу він дізнався про виконавче провадження та виконавчий напис нотаріуса. Позивач вказав,\~що при\~оформленні виконавчого\~напису №\~23576\~від 15.07.2020\~року представниками\~АТ «ПУМБ»\~не було\~надано нотаріусу\~доказів безспірності\~заборгованості,\~за наявності\~якої було\~б можливим\~вчинення виконавчого\~напису та\~відповідно документів,\~що були\~надані нотаріусу.\~ \~ \~ \~ Також в обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача АТ «ПУМБ» безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 10\~980,97 грн зазначив, що йому стало відомо про те, що з його пенсії здійснювались відрахування в загальній сумі 10\~980,97 грн. за виконавчим провадження № 62684872 в рахунок погашення боргу. В зв`язку з чим він вважає необхідним повернути йому, як позивачу, приватним виконавцем виконавчого округу безпідставно набутих коштів в розмірі 10\~980,97 грн. Враховуючи вищевикладене,\~позивач [PERSON] був\~вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 19.12.2023 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. До судового засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача\~АТ «ПУМБ» - Бойченко Д. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути з АТ «ПУМБ» 50% від суми судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою. Справу просив розглядати за відсутності представника відповідача АТ «ПУМБ» за наявними в матеріалах справи доказів. До судового засідання треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис № 23576 від 15.07.2020 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором № 2001202771301 від 22.12.2018 року, укладеним ним з ПАТ «ПУМБ» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ». Строк платежу за кредитним договором № 2001202771301 від 22.12.2018 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.10.2019 року по 19.05.2020 року. Сума заборгованості складає 54\~788,32 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5993,5 грн., прострочена заборгованість за комісією - 300 грн., прострочена заборгованість за процентами 12\~906,37 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 33\~963,59 грн., строкова заборгованість за процентами 1624,86 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із стягувача АТ «ПУМБ»\~в розмірі\~250\~грн.,\~які підлягають\~стягненню з\~боржника на\~користь стягувача.\~ \~ Згідно копії постанови приватного\~виконавця виконавчого\~округу м.\~Києва Юхименко\~О.Л.\~було \~відкрито виконавчого\~провадження ВП\~№ 62684872\~від 29.07.2020\~року щодо\~стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 55\~038,32 грн., на підставі виконавчого напису № 23576 виданого 15.07.2020 року. З виписки з рахунку [PERSON] за кредитним договором № 2001202771301 від 22.12.2018 року вбачається, що останній має заборгованість перед АТ «ПУМБ»,\~та станом\~на 19.05.2020\~року загальна\~заборгованість складає\~57\~788,32\~грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1, 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Окрім того, згідно до правового висновку, викладеному в Постанові Велика Палата Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду\~\~у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі № 6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26.11.2018р. у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.\~\~ Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що оскільки\~виконавчий напис\~№ 23576\~від 15.07.2020\~року був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі кредитного договору № 2001202771301 від 22.12.2018 року, за яким до суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 23576 від 15.07.2020 року є таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача АТ «ПУМБ» безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 10\~980,97 грн. суд зазначає наступне. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0507-8/177452 від 04.12.2023 року вбачається, що згідно постанови від 19.08.2020 року ВП № 62684872, стягнуті кошти за період з 01.10.2020 року по 30.04.2022 року в розмірі 10\~980,97 перераховані на розрахунковий рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. Будь-яких доказів щодо отримання зазначених грошових коштів відповідачем у справі АТ "ПУМБ" матеріали справи не містять. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010 року). На підставі вищевикладеного, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду доказів отримання, стягнутих з нього грошових коштів на виконання ВП № 62684872 в розмірі 10\~980,97 грн., відповідачем АТ «ПУМБ», а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача АТ «ПУМБ» безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 10\~980,97 грн. не обґрунтовані належними доказами та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене\~ та\~зважаючи на\~те,\~що матеріали\~справи не\~містять доказів\~безспірності заборгованості\~боржника при\~вчиненні виконавчого\~напису №\~23576\~від 15.07.2020\~року,\~то суд\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги в\~частині визнання\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчого напису\~№ 23576\~від 15.07.2020\~року вчинений\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С. на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 2001202771301 від 22.12.2018 року в розмірі 55\~038,32 грн, таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial