Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Агаєвої С.М. звернулася до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Молодіжний Житловий комплекс Інтернаціоналіст», третя особа Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна особи, що померла, якою просить зняти арешт з нерухомого майна, в тому числі розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належало [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] , реєстраційний номер обтяження: 11473996, дата реєстрації 05.08.2011, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 28001076 від 04.08.2011, відкритого старшим державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Трофімовою Т.М. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з квартири у м. Харкові, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, [PERSON] , яка є рідною сестрою померлої [PERSON] та єдиною спадкоємицею, звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н.С. із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі чого була відкрита спадкова справа № 704497654 від 07.04.2023. Інших спадкоємців, які бажали прийняти спадщину у передбачений законом шестимісячний термін не має. Будь-які кредитори померлого до спадкоємниці не зверталися. По перебігу шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, позивачка звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , однак нотаріус усно відмовив здійснити такі дії, оскільки виявилося, що оформити спадщину неможливо через існування арештів. Так, згідно інформації з Реєстру прав та обтяжень нерухомого майна, існує арешт нерухомого майна померлої [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 11473996, дата реєстрації 05.08.2011, підставою для обтяження якого є постанова про відкриття виконавчого провадження № 28001076 від 04.08.2011, відкритого старшим державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Трофімовою Т.М. Із відповіді на адвокатський запит від 13.09.2023, встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 28001076 з примусового виконання наказу № 54/251-10 від 11.02.2011, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ВАТ «Молодіжний Житловий комплекс Інтернаціоналіст» суми основного боргу в розмірі 4 375,68 грн, з якого: 9,02 грн пеня; 2 091,74 грн інфляційні витрати; 112,58 грн 3% річних; 102,00 грн державне мито; 236,00 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 25.11.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (тобто повернення виконавчого документа відбулося з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до цього Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Третьою особою, у відповіді на адвокатський запит, також зазначено, що у Відділі відсутні підстави для зняття арешту у виконавчому провадженні № 28001076 з примусового виконання наказу № 54/251-10 від 11.02.2011, виданого Господарським судом Харківської області, передбачені приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», тому рекомендовано звернутися до суду за захистом спадкових прав позивачки. Таким чином, при поверненні виконавчого листа стягувачу ВАТ «Молодіжний Житловий комплекс Інтернаціоналіст» 25.11.2011, державний виконавець повинен був знати накладений ним арешт, чого не було зроблено та в подальшому призвело до порушення прав позивачки. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Справу визначено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в якій роз`яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дійшов до такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як видно з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1162, виданого Салтівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), дата видачі 24.12.2022. (а.с.10) Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72071356, виданого приватним нотаріусом ХМНО Кравченко Н.С., у провадженні зазначеного нотаріуса перебуває спадкова справа № 70497654 до майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . (а.с.11) З Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», номер витягу 5003990694514, видно, що згідно інформації з Реєстру прав та обтяжень нерухомого майна, існує арешт нерухомого майна померлої [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 11473996, дата реєстрації 05.08.2011, підставою для обтяження якого є постанова про відкриття виконавчого провадження № 28001076 від 04.08.2011, відкритого старшим державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Трофімовою Т.М. (а.а.13) Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 28001076 з примусового виконання наказу № 54/251-10 від 11.02.2011, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ВАТ «Молодіжний Житловий комплекс Інтернаціоналіст» суми основного боргу в розмірі 4 375,68 грн, з якого: 9,02 грн пеня; 2 091,74 грн інфляційні витрати; 112,58 грн 3% річних; 102,00 грн державне мито; 236,00 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. (а.с.14) Як зазначає позивачка [PERSON] у позовній заяві, вона є рідною сестрою померлої [PERSON] та єдиною спадкоємицею її майна. Звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н.С. із заявою про прийняття спадщини, а в подальшому із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Однак, нотаріус відмовив здійснити такі дії, оскільки виявилося, що оформити спадщину неможливо через існування арештів. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу (ч. 1 ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України). Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена статтями 1258, 1261-1255 Цивільного кодексу України. У силу положень ч. ч. 1,3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, на підтвердження своїх доводів та обґрунтувань, позивачкою та її представником додано до позовної заяви такі докази як: копію паспорта (а.с.8), копію картки платника податків (а.с.9), копію свідоцтва про смерть (а.с.10), копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11), копію договору купівлі-продажу (а.с.12), копію Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» (а.с.13), копію відповіді в.о. начальника Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харків СМУ МЮ (а.с.14), копію документів на підтвердження повноважень представника (а.с.15-16). При цьому позивачкою та її представником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що позивачка є рідною сестрою померлої [PERSON] , єдиною спадкоємицею майна померлої, а також доказів на підтвердження звернення із заявами до приватного нотаріуса та отримання відмови у вчиненні нотаріальних дій. Разом з тим, надані докази, належним чином не доводять доводи позивачки, викладені в позовній заяві. Будь-яких інших належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, ніж зазначені вище копії документів, з боку позивачки та її представника суду не надано. Відповідно до\~статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України, \~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 6\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги викладене вище, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про зняття арешту з майна. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed