Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У січні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.\~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 25 квітня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ спору про місце проживання якого немає. З 06 грудня 2023 року сторони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, втратили спільні інтереси, почуття, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає продовжувати сімейні відносини з відповідачем, тому просить розірвати з ним шлюб. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Проте з обставинами викладеними у позовній заяві не погодився. Пояснив, що причиною припинення шлюбних відносин була подружня зрада позивачки. Також посилався на те, що між ними існує спір про визначення місця проживання дитини та поділ спільного майна. Пояснив, що позивачка без відома відповідача зняла його з реєстрації місця проживання у будинку, який є їх спільною сумісною власністю. Представник відповідача адвокат Шевченко З.Г. у судовому засіданні просила врахувати, що причиною розпаду сім`ї є поведінка позивачки. Відповідач є доброю і турботливою людиною. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони з 25 квітня 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №5 (а.с.13). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказана обставина визнана сторонами та не підлягає доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи доводи відповідача про причини розірвання шлюбу та посилання на недобросовісну поведінку позивачки, суд зазначає, що за наданими сторонами доказами, встановити причини припинення шлюбних відносин не вбачається можливим, оскільки вони ґрунтуються лише на поясненнях сторін. Разом з тим, при вирішенні справи про розірвання шлюбу зазначена обставина правового значення не має, оскільки судом встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено, а тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Стосовно посилань відповідача на неможливість участі у вихованні дитини та зняття його з реєстрації місця проживання, суд зазначає, що зазначені питання в межах розгляду справи про розірвання шлюбу не вирішуються, а є предметами окремих позовів. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Клопотань про зміну прізвища не заявляла, а тому суд вважає за необхідне залишити прізвище позивачки без змін. Згідно наданої суду квитанції при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. (а.с.18). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved