Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради про про визнання права власності на спадкове майно та відповідно до уточнених позовних вимог просив визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що оригінал правовстановлювального документа на 1/3 частку вказаного спадкового майна втрачено, а відновити його неможливо. Ухвалою Вінницькогоміського суду Вінницької області від 03 січня 2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року було витребувано від Першої вінницької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової спрано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для огляду у судовому засіданні інвентаризаційну справу на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2024 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно у частині позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування на 2/3 частини спадкового майна було закрито у зв`язку з відмовою від позову. Представник позивача [PERSON] - адвокат Чорний С.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Вінницької міської ради - Вініцька Б.А. у судовому засіданні просила ухвалити законне та обгрунтоване рішення на підставі доказів, які містяться у справі. Вивчивши матеріали цивільної справи № 127/40460/23, матеріали інвентаризаційної справи № 7532, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. 28.08.2017 року у м. Вінниці помер [PERSON] у віці 63 років, про що 31.08.2017 року було зроблено відповідний актовий запис за № 2442 (підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2017 року, а.с. 20). Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач [PERSON] є рідним братом спадкодавця [PERSON] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.10.2017 року та Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] № 00020041606 від 27.04.2018 року. Інші спадкоємці, зокрема, спадкоємці першої черги, у [PERSON] відсутні. Так, заяву про прийняття спадщини було подано [PERSON] як особою, з якою спадкодавець [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 року у справі № 127/25394/17 заяву [PERSON] , за участю заінтересованих осіб Першої вінницької державної нотаріальної контори, [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю, було залишено без розгляду (ухвала набрала законної сили 02.02.2018 року). У подальшому [PERSON] до суду не зверталася. Отже, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Щодо прийняття позивачем [PERSON] спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, подавши 05.10.2017 року, тобто у встановлений чинним законодавством строк, відповідну заяву до Першої вінницької державної нотаріальної контори (а.с. 25). Щодо належності спадкового майна спадкодавцеві [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] був власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Так, 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належали [PERSON] на підставі дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26.10.2004 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Мотилюком О.В. за реєстровим № 5-2248 (а.с. 13-14). Інша 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належали [PERSON] на підставі Рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Капітал» від 16.05.2007 року та Реєстраційного посвідчення від 16.05.2007 року, що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи № 7532. Однак, правовстановлюючий документ на 1/3 частку нерухомого спадкового майна було втрачено спадкодавцем та не підлгає відновленню, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-12, 21-22). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.02.2019 року № 512/02-31 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Прокопенко А.Л. було відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з тим, що не був наданий оригінал правовстановлювального документа на 1/3 частку вказаного спадкового майна (а.с. 23-24). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд важає за можливе та необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, позивачем було вірно обрано спосіб захисту, оскільки дії державного нотаріуса є правомірними, а тому підстави для їх оскарженні відсутні. Так, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20), визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Представник позивача - адвокат Чорний С.О. у судовому засіданні клопотав про залишення судових витрат за позивачем.

Outcome: approved