Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області звернулася [PERSON] , заінтересована особа - Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує, що з 08.11.2003 року по 16.09.2008 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі договору від 30.04.2009 р. за [PERSON] в рахунок належних до сплати аліментів було зареєстровано право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2009 р. Зазначає, що 03.05.2013 р. вона уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Після укладення шлюбу її син від першого шлюбу [PERSON] проживав разом з ними та перебував на повному матеріальному утриманні [PERSON] . Вказує, що [INFO] у неї та її чоловіка [PERSON] народився син [PERSON] 16.08.2022 р. її чоловік [PERSON] був мобілізований до лав Збройних сил України та проходив військову службу у в/ч [NUMBER] . 27.10.2022 р. заявниця отримала сповіщення сім`ї № [NUMBER] про смерть свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в районі населеного пункту Цукурине Покровського району Донецької області. Посилається на те, що грошові кошти, які заробляв її чоловік [PERSON] , витрачались на утримання їхньої сім`ї, в тому числі й на утримання її сина від першого шлюбу [PERSON] . З доходів [PERSON] сплачувались витрати на комунальні послуги, придбавались продукти харчування, одяг для обох дітей. Доходи її покійного чоловіка до дня його смерті були одним із основних доходів їхньої сім`ї, які забезпечували повсякденні життєві потреби на достатньому рівні, в тому числі потреби її сина від першого шлюбу [PERSON] . Біологічний батько [PERSON] з 30.04.2009 р. будь-якої участі в матеріальному забезпеченні та утриманні свого сина не приймає. Вважає, що її син від першого шлюбу [PERSON] має право на соціальний захист, передбачений чинним законодавством, оскільки перебував на повному матеріальному забезпеченні та утриманні загиблого [PERSON] . Зазначає, що в позасудовому\~порядку встановити\~факт перебування\~її сина\~від першого\~шлюбу [PERSON] \~на утриманні\~ [PERSON] \~з травня\~2013\~р.\~по жовтень\~2022\~р.\~не має\~можливості,\~що й\~спонукало її\~звернутися до\~суду з\~вищевказаною заявою. Враховуючи наведене просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з травня 2013 р. до жовтня 2022 р., а саме до дня смерті [PERSON] , який загинув [INFO] у с.Цукурине Донецької області. Ухвалою суду від 14.08.2023 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно з відкриттям провадження вирішено питання щодо заявленого [PERSON] клопотання про виклик свідків. Ухвалою суду від 04.10.2023 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Ухвалою суду від 12.01.2024 року задоволено клопотання Міністерства оборони України та залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб неповнолітню доньку померлого [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] та його матір - [PERSON] . В задоволенні клопотання про залучення в якості заінтересованої особи батька [PERSON] - [PERSON] , який проживає на території рф - відмовлено. Заявниця в\~судовому засіданні\~заяву підтримала,\~посилаючись на\~обставини,\~викладені у\~ній,\~просила суд\~її задовольнити.Зазначила, що 03.05.2013 р. вона уклала шлюб із [PERSON] . Після укладення шлюбу її син від першого шлюбу [PERSON] проживав разом з ними та перебував на повному матеріальному утриманні [PERSON] 16.08.2022 р. її чоловік [PERSON] був мобілізований до лав Збройних сил України та проходив військову службу у в/ч [NUMBER] та загинув [INFO] в районі населеного пункту Цукурине Покровського району Донецької області. Посилається на те, що її син від першого шлюбу [PERSON] вважав та називав [PERSON] своїм батьком, який в свою чергу називав його сином. [PERSON] завжди цікавився сином, відвідував школу, повністю забезпечував його. Грошові кошти, які заробляв її чоловік [PERSON] , витрачались на утримання їхньої сім`ї, в тому числі на утримання її сина від першого шлюбу [PERSON] , зокрема, забезпечував його одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям, організовував його дозвілля тощо. З доходів [PERSON] сплачувались витрати на комунальні послуги, придбавалось для обох її дітей все необхідне для їх проживання та виховання. Доходи її покійного чоловіка до дня його смерті були основним джерелом доходів їхньої сім`ї, які забезпечували повсякденні життєві потреби на достатньому рівні, в тому числі потреби її сина від першого шлюбу [PERSON] , зокрема й у період, коли вона перебувала у декретній відпустці після народження сина [PERSON] в 2015 році. Біологічний батько [PERSON] участі в матеріальному забезпеченні та утриманні свого сина не приймає. Вважає, що її неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON] має право на соціальний захист, передбачений чинним законодавством, а саме на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та на отримання пільг, пов`язаних із навчанням у вищому навчальному закладі, так як є студентом 1 курсу Луцького національного технічного університету, оскільки перебував на повному матеріальному забезпеченні та утриманні загиблого [PERSON] . Пояснила, що в період розгляду справи у суді вона з неповнолітнім сином [PERSON] зверталися до пенсійного фонду, де останьому було призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яким був [PERSON] . Водночас зазначила, що для отримання права на переведення її сина [PERSON] з платного навчання на навчання за державним замовленням їй необхідно отримати посвідчення члена сім`ї загиблого, яке в свою чергу видається утриманцям загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. Заінтересована особа - Міністерство оборони України заперечило проти заяви про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з травня 2013 р. до жовтня 2022 р., мотивуючи тим, що метою встановлення вищевказаного факту вбачає намір заявниці подати заяву про призначення та виплату грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та згідно зі ст.16-1 вказаного закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, та [PERSON] таким не є. Заінтересована особа [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечила проти встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] . Зазначила, що обставини, викладені у заяві [PERSON] відповідають дійсності. Заінтересовані особи\~-\~Головне управління\~Пенсійного \~фонду \~України \~в Рівненській\~ області\~ та[PERSON] правом подати заперечення проти заяви про встановлення факту, що має юридичне значення не скористалися. Представники заінтересованих\~осіб -\~Міністерства оборони\~України,\~Головного управління\~Пенсійного \~фонду \~України \~в Рівненській\~ області\~ та\~заінтересовані \~особи -\~ [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Свідок [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем української мови та літератури в Острозькому ліцеї № 1 та проживає по сусідству із родиною заявниці в [ADDRESS] більше десяти років. Їй достовірно відомо, що до складу сім`ї заявниці входив чоловік [PERSON] , їх спільний син [PERSON] та син заявниці від першого шлюбу [PERSON] . Зазначила, що заявниця та її другий чоловік [PERSON] проживали разом більше десяти років. [PERSON] повністю утримував сім`ю, в тому числі і сина [PERSON] . Свідок [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем початкових класів в Острозькому ліцеї № 2 та знайома із заявницею більше двадцяти років, вона часто бувала у неї в гостях. Їй достовірно відомо, що [PERSON] двічі була одружена та другим її чоловіком був [PERSON] . Зазначила, що в [PERSON] є два сина: син від першого шлюбу [PERSON] та від шлюбу з [PERSON] [PERSON] . Вказала, що [PERSON] не знав свого біологічного батька та вважав своїм батьком [PERSON] , та останній ставився до [PERSON] як до свого рідного сина. Вони всі проживали однією сім`єю в квартирі [PERSON] . Вказала, що [PERSON] здійснював повне утримання їх сім`ї, в тому числі і [PERSON] , оскільки [PERSON] не працювала, зокрема, у зв`язку із здійсненням догляду за новонародженою дитиною. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, повно та всебічно дослідивши подані письмові докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків. З досліджених судом письмових доказів встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.12.2005 [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Заявниця [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.05.2009р. (а.с.5). На підставі нотаріально посвідченого договору від 30.04.2009 р. [PERSON] передав у власність своїй дитині [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] прийняла вищевказану квартиру. Як вбачається зі змісту вищевказаного договору передачу вищевказаної квартири здійснено в рахунок належних до сплати аліментів, водночас положеннями зазначеного договору не передбачено припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. Право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2009 р. (а.с.6-8). 03.05.2013 р. заявниця уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2013р. (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2015 року, у заявниця та її чоловіка [PERSON] [INFO] народився спільний син [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки в/ч [NUMBER] №1416 від 23.08.2022 року чоловік заявниці [PERSON] 16.08.2022 р. був мобілізований до лав Збройних сил України та проходив військову службу у в/ч [NUMBER] (а.с.11). 27.10.2022 р. заявниця отримала сповіщення сім`ї № [NUMBER] про смерть свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в районі населеного пункту Цукурине Покровського району Донецької області (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2022 року [PERSON] у віці 39 років помер [INFO] в с.Цукурине Донецької області (а.с.13). Згідно довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них, виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради №753/01-17-22 від 07.11.2022 року, на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, та [PERSON] - син дружини (а.с.14). З довідки №1576.23 від 07.09.2023р. та договору про надання освітніх послуг від 12.08.2023р. вбачається, що [PERSON] 01.09.2023 року зарахований до Луцького національного технічного університету та навчається на І курсі факультету комп`ютерних та інформаційних технологій за контрактом, та вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 102\~000 грн. (а.с.30-31). Відповідно до\~акту обстеження\~перевірки житлових\~умов від\~13.10.2023\~та довідкипро спільне проживання громадян на день смерті одного з них, виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради №1597/03-13-23 від 17.10.2023 року встановлено, що заявниця [PERSON] проживає в [ADDRESS] з синами [PERSON] та [PERSON] . Проведеною перевіркою встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебував на утриманні [PERSON] та [PERSON] (а.с.77-78). Згідно довідки [INFO] № 12/1/5928 від 12.11.2023 року виплата одноразової грошововї допомоги у зв`язку зі смертю [PERSON] не проводилась, документи на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не направлялись. Шостий відділ Рівненського районного РТЦК СП збирає повний пакет документів, необхідний для оформлення одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року. Членами сім`ї загиблого зазначено: дружину [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] , сина від першого шлюбу дружини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , доньку від першого шлюбу [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , матір неповнолітньої доньки [PERSON] , мати [PERSON] , батька [PERSON] (з 1983 року проживає на терирії рф) (а.с.70). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст.293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 вказаної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до якого встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК України. Відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року у випадках, зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до\~Закону України\~«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно із ч.1 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року одноразова грошова допомога у випадках, передбачених\~підпунктами 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання,\~за їх\~особистою заявою\~або заявою\~їх законних\~представників. У разі відмови однієї з осіб, зазначених у\~пункті 4\~статті 16-1\~цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений\~пунктом 9\~цієї статті,\~не реалізувала\~своє право\~на призначення\~та отримання\~одноразової грошової\~допомоги,\~її частка\~розподіляється між\~іншими особами,\~які мають\~право на\~призначення та\~отримання такої\~допомоги,\~у рівних\~частках. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у\~статті 16-1\~цього Закону. Згідно із ст.29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби. Відповідно до ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Разом тим, згідно із ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ст.48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку. Відповідно до п.2 Порядку переведення на навчання за державним замовленням окремих категорій здобувачів фахової передвищої, вищої освіти, які зараховані до закладів фахової передвищої, вищої освіти до 2021 року включно на місця, що фінансуються за кошти фізичних та/або юридичних осіб, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2022 р. №1224, цей Порядок поширюється на такі категорії здобувачів фахової передвищої, вищої освіти (за умови, що вони зараховані для здобуття певного освітнього (освітньо-професійного) ступеня освіти на місця, що фінансуються за кошти фізичних та/або юридичних осіб, до настання обставин їх віднесення до зазначених категорій, здобувають такий ступінь освіти вперше та не заперечують щодо такого переведення): перша категорія - діти (особи з їх числа у віці до 23 років) загиблих (померлих) осіб, зазначених у статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, згідно п.4 вищевказаного Порядку документами, що підтверджують право на переведення на навчання за державним замовленням відповідно до цього Порядку є : для першої категорії посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України або до 1 березня 2023 р. посвідчення члена сім`ї загиблого встановленого зразка (до досягнення дитиною 14-річного віку довідка, видана батькові або матері (іншому повнолітньому члену сім`ї загиблої особи або особам, які замінюють батьків) за місцем реєстрації дитини) відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994 року № 302, та свідоцтво про народження дитини. Відповідно до п.4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994 року № 302 членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначеним у ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого», а членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначеним у статті 10-1 Закону України України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України». Відповідно до п.6 ч.1, ч.4 ст.10-1 Закону України України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 року до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать, зокрема, утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, виходячи з наступного. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Надані заявницею та досліджені судом докази в їх сукупності, разом з показами свідків, дають підстави для висновку про те, що [PERSON] перебував на утриманні померлого [PERSON] . Так, за загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії, відшкодування шкоди чи отримання грошової допомоги тощо. Факт перебування особи на утриманні померлого має місце за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю (заявнику), була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що допомога, яка надавалась неповнолітньому [PERSON] його вітчимом [PERSON] за життя, була для нього постійним і основним засобом для існування, між ними існував тісний родинний та сімейний зв`язок, вони були пов`язані спільним побутом, [PERSON] фінансово залежав від нього та був на його утриманні до дня його загибелі. Доходи [PERSON] до дня його смерті були основним доходом їхньої сім`ї, які забезпечували повсякденні життєві потреби на достатньому рівні, в тому числі потреби [PERSON] . Метою встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні є реалізація її права на отримання матеріальних виплат, нематеріальних благ та гарантій і пільг, передбачених законодавчими та підзаконними нормативно-правовими актами, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються із заявою [PERSON] , її поясненнями в судовому засіданні, показами свідків і є такими, що дозволяють встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , а відтак заява підлягає до задоволення. У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. \~ \~ \~ \~ На підставі\~викладеного та

Outcome: approved