Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

13 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»\~ звернулося до Кролевецького районного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за договором № 491028554 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.06.2020 року у розмірі 36336,19 грн., яка складається з 24337,73 грн. заборгованості за кредитом та 11998,46 грн. заборгованості по нарахованим процентам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 червня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким [PERSON] отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 24755,40 грн. строком на 60 місяців, з відсотковою ставкою 39,90% річних.\~Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 24755,40 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованості. Згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становив 36336,19 грн., яка складалася з заборгованості за кредитом в сумі 24337,73 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11998,46 грн. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 491028554 від 24.06.2020. Станом на 28.06.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 36336,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 24337,73 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11998,46 грн. 29 лютого 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просив суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що: 1) відсутні докази про відступлення прав вимоги та набуття позивачем статусу кредитора за кредитним договором 491028554 від 24.06.2020, оскільки відсутні як Акт приймання-передачі реєстру боржників за встановленою формою, так і докази того, що позивачем поінформовано відповідача про перехід права вимоги від первісного кредитора, а долучений до позову примірник Додатку 1-1 до договору факторингу №4 від 20.12.2021 не містить підписів директора та печатки контрагента АТ «Альфа-банк»; 2) позивачем не надано доказів на підтвердження оплати на рахунок АТ «Альфа-Банк» ціни прав вимоги за договором факторингу №4 від 20.12.2021. 15 березня 2024 року на адресу суду від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач надав Витяг з Додатку 1-1 до договору факторингу №4 від 20.12.2021, копію Акту приймання-передачі реєстру боржників за встановленою формою до вказаного договору факторингу, а також копію платіжного доручення №34291 від 20.12.2021 про оплату права вимоги згідно договору факторингу №4 від 20.12.2021 (а.с.56-61). В судовому засіданні відповідач просила у позові відмовити, посилаючись на те, що АТ «Альфа-Банк», на її думку, протиправно продало право вимоги за кредитним договором до спливу строку такого договору, тобто раніше за 24.06.2025 року. Її не було повідомлено про укладення договору факторингу №4 від 20.12.2021 року. Наполягала на тому, що наданий Витяг з Додатку 1-1 до договору факторингу, виданий відносно її заборгованості, на її думку, не може бути належним доказом, оскільки позивачем закрито відомості про інших боржників. Доповнила суду, що довго платила кредит, але потім змінилася фінансова ситуація і вона втратила можливість своєчасно вносити платежі. При цьому як АТ «Альфа-Банк», так і позивач до неї з пропозиціями реструктуризувати заборгованість не зверталися. З урахуванням нинішньої ситуації повідомила, що була б згодна сплатити борг, якби його розстрочили на певний період, але лише у розмірі тіла кредиту, а не нарахованих відсотків. Факт укладення договору і отримання коштів не оспорювала, однак зазначила, що з відкритих джерел їй відомо, що АТ «Сенс-Банк» належить громадянину рф, тому не вважає за допустиме як сплачувати, так і стягувати грошові кошти, які надійдуть у розпорядження власника-громадянина рф. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступне: 24 червня 2020 року відповідач [PERSON] підписала оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491028554, якою пропонувала АТ «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) укласти угоду про надання споживчого кредиту на таких умовах: тип кредиту кредит готівкою; сума кредиту 24755,40 грн; спосіб видачі переказ коштів на рахунок, вказаний в оферті; процентна ставка 39,90%, фіксована; строк кредиту 60 місяців, строк повернення 25.06.2025, комісійна винагорода 0,00%. Строк для акцепту 30 робочих днів. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладення угоди та надання споживчого кредиту (а.с. 5 копія оферти). 24 червня 2020 року АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 491028554 на запропонованих в оферті умовах. В акцепті зазначено, що угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту (а.с. 5 (зворотній бік) копія акцепту). Згідно з Додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 491028554 від 24.06.2020 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг» ТОВ «Альфа-Банк» та [PERSON] узгодили порядок погашення кредиту (а.с. 6 копія графіку платежів). Згідно з загальнодоступними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714). З виписок по особовим рахункам відповідача [PERSON] в АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа-Банк») за період з 24.06.2020 по 20.12.2021 вбачається, що 24.06.2020 відповідачу надано кредит за кредитним договором № 491028554 від 24.06.2020 у розмірі 24755,40 грн. Тобто, АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. З виписки вбачається, що згідно з графіком платежів [PERSON] здійснювала платежі 14.08.2020 у розмірі 970,00 грн, 10.09.2020 у розмірі 1000 грн та 28.09.2020 у розмірі 908,00 грн (а.с.13-26), після чого жодних платежів не здійснювала взагалі, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 36336,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 24337,73 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11998,46 грн. Заборгованість перед АТ «Сенс Банк» була погашена згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (а.с. 7-11, 58). 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 491028554 від 24.06.2020 (а.с. 7-11, 57, 59-61). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за [PERSON] станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість в розмірі 36336,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 24337,73 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11998,46 грн. З розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувались первісним кредитором АТ «Альфа-Банк» до дати відступлення прав вимоги 20.12.2021. В свою чергу, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» жодних нарахувань не здійснювало (а.с.27). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2\~ст. 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом\~ст.204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1\~ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 24755,40 грн на строк 60 місяців (5 років), відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 39,90% річних. В свою чергу, відповідач [PERSON] зобов`язувалась повертати кредит рівними щомісячними платежами у розмірі 957,67 грн (за ануїтетною схемою), до складу яких входили частина тіла кредиту та частина нарахованих процентів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 36336,19 грн., яка складалася з заборгованості за кредитом в сумі 24337,73 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11998,46 грн. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права вимоги на вказану заборгованість 20.12.2021. Відповідач не надала жодних доказів на спростування позовних вимог. Судом встановлено, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». З огляду на вище зазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 491028554 від 24.06.2020 в розмірі 36336,19 грн., яка складалася з заборгованості за кредитом в сумі 24337,73 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11998,46 грн. Суд відхиляє доводи відповідача щодо невиконання умов договору факторингу, укладеного між АТ «Сенс-Банк» та ТОВ ФК «Еліт Фінанс», так як стороною позивача до матеріалів справи долучено сам договір, акт прийому-передачі до нього та докази сплати коштів за відступлення права вимоги. Разом з цим, суд зазначає, що договір факторингу відповідачем в судовому порядку не оскаржувався та не визнавався не дійсним. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При вирішенні судових витрат у справі суд виходить з наступного: Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Судовий збір у справі, відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved