Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 181 901,70 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.04.2019 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 09.04.2019. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення. Положеннями Анкети - заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 75 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта. Як зазначає позивач, відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, в зв`язку із чим станом на 30.04.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань та вся заборгованість стала простроченою. Банк 30.04.2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму боргу, але відповідач не погасив суму боргу у зв`язку з чим кредит 29.05.2023 року став «на вимогу». Таким чином, станом на 01.08.2023 року заборгованість відповідача становить 181 901,70 грн., яка складається з 181 901,70 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 728,53 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 31.01.2024 від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позовних вимог Банку відмовити повністю зважаючи на наступне. У відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за договором про надання банківських послуг від 09.04.2019 р., так як анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 09 квітня 2019 року не містить умов кредитування - термін повернення кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості тощо. Позивачем не надано доказів, що відповідач був ознайомлення з У мовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту саме в тій редакції, яка надана до суду, а також банком не надані докази отримання відповідачем кредитної картки, а також докази встановлення кредитного ліміту у певній сумі. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача та позивачем не доведено, що саме ці Умови, тарифи, таблицю обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту розумів відповідач, ознайомившись і погодившись з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Водночас у матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичної особи, паспорту споживчого кредиту «чорної картки Monobank», Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Також позивач вказує, що відповідач отримав кредит у розмірі 60 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , проте необґрунтовано збільшив суму заборгованості за кредитом на суму відсотків за користування кредиту, оскільки, така сума є складовою повної вартості кредиту, однак не є сумою, яку фактично отримав у борг позичальник, відтак не підлягає стягненню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 1 вересня 2020 року по справі № 293/599/19-ц. Анкета-заява, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо повернення кредиту частинами, а також не визначає строк кредитування. Інших доказів щодо наявності у відповідача обов`язку повернення кредиту частинами позивачем не надано. Водночас, позивач видав відповідачу кредитну картку, строком дії до листопада 2024 р., отже, строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки та закінчується 30.11.2024 р. Оскільки позивачем не доведена наявність обов`язку відповідача повертати кредит частинами, а строк кредитування закінчується 30.11.2024 р., то у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково. У зв`язку з вищевикладеним просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 12.02.2024 року на адресу суду від представника позивача - Мєшніка К.І. надійшла відповідь на відзив у якій повністю заперечує викладені відповідачем аргументи у його відзиві на позов та просить задовольнити позовні вимоги повністю, а також долучив по справі наступні докази: деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку відповідача; довідку про наявність рахунку, а також, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту. Представник позивача зазначає, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 23.03.2019 підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом № 12 від 03.04.2019, набули чинності з 04.04.2019, які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання. Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. У випадку, коли особа не дає згоди з Умовами і правилам надання банківських послуг у застосунку "Monobank" шляхом накладення електронного підпису, то застосунок "Monobank" не переходить на наступний етап входу у головне мєню застосунку "Monobank". Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунок "Monobank" жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу в головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у виді кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) баланс складає (мінус) - 121 901,70 грн, отже заборгованість складає 181 901,70 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 60 000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 121 901,70 грн. Представник позивача зазначає, що виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 492 900.01 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 674 801.71 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 181 901.70 грн. (674 801.71 грн. - 492 900.01 грн. = 181 901.70 грн.). Також представник позивача зазначає, що як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, відповідачем були оформлені 13 заяв послуги «Переведення витрати у розстрочку» на загальну суму 98 856,54 грн. ; 2 заяви послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 34 000,00 грн., а також були оформлені 3 заяви послуги «Покупка частинами» на загальну суму 17 597,00 грн. Отже, відповідно до цієї обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв`язку з тим, що кошти на погашення послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору. 23.04.2024 відповідач подав до суду заперечення в яких просив у вимогах позивача відмовити повністю. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданих до суду запереченнях просив розгляд справи проводити у його відсутність, у позові просив відмовити повністю. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача та представника відповідача на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, судом встановлено наступне. АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 09.04.2019 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 09.04.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до пункту 3 анкети-заяви клієнт підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Клієнт погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. У пункті 6 анкети-заяви зазначено, що відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Відповідно до пункту 11 анкети-заяви позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі до 5 000,00 грн у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, який змінювався та станом на 02.02.2021 склав 60 000,00 грн, що підтверджується відповідною довідкою від 08.02.2024 р. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідач станом на 01.08.2023 має заборгованість в загальному розмірі 181 901,70 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Суд приходить до висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію і номер паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, місце роботи, джерело доходу та середній дохід. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив із використанням електронно-цифрового підпису, що він повідомлений кредитодавцем в установленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Доказів щодо неотримання відповідачем коштів та непроведення ним операцій по картковому рахунку, відповідачем не надано, натомість факт користування відповідачем отриманими у кредит грошовими коштами підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку. Судом встановлено, що на час розгляду справи договір, укладений між сторонами, в судовому порядку не був визнаний недійсним. Відповідач не звертався до суду з позовом про порушення його прав як споживача, у зв`язку з укладенням договору між сторонами. Отже, анкета-заява та Умови і правила надання банківських послуг, є дійсними, а зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Надані АТ «Універсал Банк» у справі докази у своїй сукупності підтверджують те, що станом на 01.08.2023 відповідач користувався кредитними коштами, наданими йому АТ «Універсал Банк», в межах встановленого кредитного ліміту за договором у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом здійснення платежів. Також з наданої виписки про рух коштів з карткового рахунку вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Аналогічну позицію сформував Верховний Суд у постанові у справі № 127/23910/14-ц від 23 грудня 2020 року. Щодо тверджень відповідача, що строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки та закінчується 30.11.2024 р., а отже, у позивача відсутні правові підстави для повернення всієї суми кредиту достроково, суд не бере до уваги зважаючи на наступне. Станом на 30.04.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань та вся заборгованість стала простроченою. Банк 30.04.2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму боргу, але відповідач не погасив суму боргу у зв`язку з чим кредит 29.05.2023 року став «на вимогу». Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 181 901,70 грн. Щодо доказів, доданих до відповіді на відзив, слід зауважити, що законодавець надає можливість подати докази для позивача також при поданні відповіді на відзив, а для відповідача - при поданні заперечень на відповідь (ч. 3 ст. 179, ч. 3 ст. 180 ЦПК України). З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом у розмірі 181 901,70 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2728,53 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved