Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Акінчіна І.Г. звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач [PERSON] є колишньою невісткою позивача. Відповідач від шлюбу з сином позивача [PERSON] мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З 15.09.2015 року малолітня дитина постійно мешкала з позивачем та своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де для дитини були створені всі умови для життя та розвитку. З того моменту відповідач дитиною не цікавилась та взагалі не спілкувалась. 07.02.2017 року судовим рішенням було визначено місце проживання малолітньої дитини разом з батьком. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 року №679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» [PERSON] спільно з донькою та бабусею евакуювався до Канади. Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] помер в Канаді [INFO] . Відповідно до наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради від 18.09.2023 року №94 [PERSON] тимчасово влаштована до родини бабусі [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] перебуває на первинному обліку дітей, як залишена без батьківського піклування в службі у справах дітей Добропільської міської ради від 18.09.2023 року №93. Відповідно до побутової характеристики [PERSON] , [INFO] , за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , не проживає. З вересня 2015 року відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки. Також відповідач станом на 01.04.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 117626,50 грн. Відповідач притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП та проживала за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] 13.10.2017 року зареєструвала інший шлюб з [PERSON] . Представник позивача також зазначає, що відповідно до листа служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.09.2023 року №100/09-2732, за адресою: [ADDRESS] , громадянка [PERSON] не проживає, місце її перебування невідомо. [PERSON] також має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , вихованням якої не займається. Таким чином відповідач [PERSON] не займається вихованням дитини, не утримує її матеріально, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що вказує на повне її самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків, нею не вживаються заходи, щодо поліпшення взаємовідносин з дитиною, така поведінка відповідача викликана виключно її умисними тривалими діями, та має бути розцінена як свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. У зв`язку з чим представник позивача просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.12.2023 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник Акінчіна І.Г. в судове засідання не з`явились, але від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просила задовольнити позовні вимоги. Заперечень щодо заочного розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, неодноразово викликалась до суду за допомогою надсилання судових повісток за адресою місця реєстрації. Також неодноразово повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи за допомогою оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Жодних заяв або доказів поважності неявки до суду від неї не надходило, відзиву на позовну заяву до суду також не було подано. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Добропільської міської ради також в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що в матеріалах справи мається відповідна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.08.2021 року (а.с.8). Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Прізвище [PERSON] було залишено без змін, тобто « [PERSON] » (а.с.9). Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2017 року було визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що Добропільським міськрайонним судом Донецької області 18.09.2019 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь стягувача - [PERSON] - аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 року №679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» [PERSON] спільно з донькою та бабусею евакуювався до Канади. На підтвердження чого до позовної заяви було додано відповідні довідки Міністерства у справах імміграції, біженців та громадянства Канади (а.с.18-24). Відповідно до перекладу свідоцтва про смерть виданого Міністерством з питань уряду і споживчих послуг провінції Онтаріо, місто Торонто від 23.03.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] в лікарні «Хелс Саєнсес Норт» (а.с.30). Відповідно до перекладу дозволу на тимчасове проживання виданого Міністерством у справах імміграції, біженців та громадянства Канади [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має дозвіл на тимчасове проживання в Канаді строком дії до 30.05.2025 року (а.с.29). З перекладу договору оренди житлових приміщень вбачається, що [PERSON] , тобто позивач по справі, та її онука [PERSON] , мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Як вбачається з наказу Служи у справах дітей Добропільської міської ради №93 від 18.09.2023 року, у зв`язку з тим, що мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не виховує та не утримує доньку, а батько [PERSON] помер [INFO] , було взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , з 18.09.2023 року за №1242 (а.с.32). Наказом Служи у справах дітей Добропільської міської ради №94 від 18.09.2023 року, малолітню [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано до громадянки [PERSON] , яка є її рідною бабусею (а.с.31). З інформаційної довідки Добропільського відділу державної РАЦС у Покровському районі Донецької області №534/28.29-14/23 від 18.08.2023 року вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , у яких мається спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №4564 від 07.11.2017 року (а.с.34). Відповідно до наданої інформації Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації №100/09-2732 від 15.09.2023 року встановлено, що спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї здійснено візит за адресою ймовірного проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , проте обстежити умови проживання не виявилось можливим. За вказаною адресою проживає [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] , яка також є донькою [PERSON] , яка участі у вихованні дитини не приймає (а.с.33). Згідно бази даних ІПНП «Адмінпрактика» відносно гр. [PERSON] , [INFO] , було складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №567873 від 14.09.2021 року за ч. 3 ст. 156 КУпАП (торгівля з рук цигарками) Деснянським управлінням поліції ГУНП в м. Києві (довідка т.в.о. начальника ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області №7822/302/02-2023 від 15.08.2023 року, а.с.35). Судом також було досліджено висновок виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] №03/467-10/02 від 16.10.2023 року, відповідно до якого комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Добропільської міської ради 11.10.2023 року було прийнято одноголосне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.15, 16). Висновок є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє відносно своєї дитини турботи та піклування, не проявляє зацікавленості в її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Зі змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст. 7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що судом було встановлено, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, постійно нехтує сімейними цінностями, усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини виконував батько з бабусею, а після смерті батька виконує тільки бабуся, тобто позивач по справі [PERSON] , дитина фактично позбавлена батьківського піклування зі сторони матері [PERSON] , суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved