Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

18.12.2023 до суду від представника позивача - Адвоката Софіщенко Вадима Аркадійовича надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Просто мані» (далі також ТОВ «ФК «Просто мані», позивач) до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач-1), [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач-2) про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №08-09-20-01-27/7509 у розмірі 9 990 489,78 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 08.09.2020 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-09-20-01-27/7509 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов зазначеного договору Позивач надав Відповідачу-1 грошові кошти в сумі 4 163 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за період з 08.09.2020 по 31.07.2021 та 01.09.2021 по 06.09.2021 року - 30 (тридцять) відсотків річних, за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 - 1.2 відсотки річних, та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим Договором. Крім цього, 08.09.2020 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та [PERSON] було укладено Договір поруки. На умовах якого Відповідач-2 зобов`язується відповідати перед Позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що випливають з Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 08-09-20-01-27/7509 від 08.09.2020 року. Відповідно до п. 1.4. зазначеного договору позики встановлено, що у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Поручитель зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані відсотки, пені і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання. Позивачем умови договорів виконано в повному обсязі, однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, Відповідач-1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 9 990 489,78 грн., з яких: 4 162 653,20 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3 103 181,04 грн. - заборгованість по нарахованих та не сплачених процентам, 1 322 474,92 грн. - непогашена заборгованість зі сплати курсової різниці по тілу кредиту, 985 880,62 грн. - заборгованість зі сплати курсової різниці по процентам, 416 300,00 грн. - штраф. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання Відповідачами договірних зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, Позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із Відповідачів на користь Позивача зазначену суму заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою від 08.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 27.03.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. 24.04.2024 від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Просто Мані» адвоката Софіщенко В.А. до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи за відсутність представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час проведення розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, з будь-якими клопотаннями до суду не звертались, відзив до суду від відповідачів не надходив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2020 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-09-20-01-27/7509 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 4 163 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі за період з 08.09.2020 по 31.07.2021 та 01.09.2021 по 06.09.2021 року - 30 (тридцять) відсотків річних, за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 - 1.2 відсотки річних, та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим Договором. 08.09.2020 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та [PERSON] було укладено Договір поруки. На умовах якого Відповідач-2 зобов`язується відповідати перед Позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що випливають з Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 08-09-20-01-27/7509 від 08.09.2020 року. Отже відповідно до п. 1.4. зазначеного договору позики визначено, що у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Поручитель зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані відсотки, пені і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання Сторонами було обумовлено у п. 1.10. Договору № 08-09-20-01-27/7509, що у разі збільшення курсу НБУ продажу долара США, відсотки, сума позики, що підлягає сплаті Позичальником на користь Кредитодавеця, збільшуються на суму курсових різниць визначених за відповідною формулою. У випадку повернення суми позики, для розрахунку курсових різниць К2 приймає значення курсу продажу долару США встановлений НБУ на момент закриття торгів банківського дня, що передає дню повернення позики. Пунктом 1.11. Договору встановлено, що сума процентів та сума позики збільшена на курсову різницю сплачується одночасно з поверненням позики та/або процентами за користування позикою відповідно до графіку платежів визначених Додатком № 1 до даного Договору. Сторони домовились, що при розрахунку відсотків за користування позикою береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений Національним Банком України. Укладений між сторонами кредитний договір є чинним, та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, та доказів зворотного з боку відповідачів суду надано не було. Наявні у справі докази свідчать про те, що Позивач виконав свої зобов`язання за договором (зі змінами) та надав Відповідачу-1 кошти в користування. З метою попередження Відповідачів про існуючу заборгованість Позивач направив їм повідомлення - вимогу від 26.09.2023 про повернення суми заборгованості, однак дані вимоги залишились без виконання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника передати кредитору у разі порушення боржником зобов`язання неустойку (штраф, пеню). Аналогічно такий обов`язок відповідача перед позивачем передбачено в пункті 5.3 кредитного договору, зокрема передбачено, що у випадку прострочення строку виконання зобов`язання за цим договором відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 10% від суми основного зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачі неналежним чином виконують взяті на себе зобов`язання, не надали суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ними своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог . Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачами було порушено умови кредитного договору та договору поруки в частині погашення основної заборгованості, у зв`язку з чим у Відповідачів солідарно перед Позивачем утворилась заборгованість, з яких: 4 162 653,20 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3 103 181,04 грн. - заборгованість по нарахованих та не сплачених процентам, 1 322 474,92 грн. - непогашена заборгованість зі сплати курсової різниці по тілу кредиту, 985 880,62 грн. - заборгованість зі сплати курсової різниці по процентам, 416 300,00 грн. - штраф, а відтак, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору, дана сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку, що становить 9 990 489,78 грн. Зазначений розрахунок заборгованості Відповідачами належними доказами спростовано не було, як і не було надано доказів на підтвердження належного виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачами не надано до суду жодних доказів на спростування встановлених обставин у справі, а тому вимоги Позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved