Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

01.02.2024 року позивач звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просив суд позбавити батьківських прав відповідачку відносно спільної малолітньої дитини по справі [PERSON] , [INFO] , зі стягненням з відповідачки аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дітей. Підставою цього позивач зазначив рішення третьої особи від 22.01.2024 року №4 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » відносно відповідачки, перебування дитини на повному утриманні позивача, відсутність з боку відповідачки жодних дій по утриманню та вихованню дитини та письмову згоду відповідачки на таке позбавлення. Ухвалою судді від 21.02.2024 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження, витребувано від третьої особи документи на підтвердження складу третьої особи та порядку прийняття рішення від 22.01.2024 року, з метою підтвердження факту зміни прізвища відповідачкою за ініціативою суду витребувано докази з Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо зміни прізвища відповідачкою по справі. 06.03.2024 року на адресу суду з Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла інформація, що відповідачка дійсно змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] , уклавши шлюб із [PERSON] 23.03.2022 року (актовий запис №43 від 23.03.2022 року, складений Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції)(а.с.42). Відзив з боку відповідача та письмові пояснення третьої особи до суду не надходили. Перед підготовчим судовим засіданням 11.03.2024 року відповідачка по справі надала суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, включаючи стягнення з нею аліментів та розгляд справи за її відсутності (а.с.43). Також перед підготовчим судовим засіданням 11.03.2024 року позивач по справі надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтримкою позовних вимог та з проханням не викликати у судове засідання дитину через її вік та стресовий стан з вказаного питання (а.с.44). Ухвалою суду від 11.03.2024 року підготовче провадження було відкладено через не надходження до суду витребуваних ухвалою судді від 21.02.2024 року документів з боку третьої особи на підставі п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України (а.с.45). Засобами Електронного суду від третьої особи по справі надійшли витребувані судом документи, зокрема, витяг з протоколу №1 від 22.01.2024 року засідання виконавчого комітету з питання позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дитини та порядок голосування членів третьої особи з вказаного питання (а.с.46-49). Таким чином, вимоги ухвали судді від 21.02.2024 року були виконані у визначеному розмірі. 19.03.2024 року від третьої особи по справі в особі представника за посадою засобами Електронного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи та підтримку заявлених позовних вимог (а.с.59). Ухвалою суду від 03.04.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні, встановлено, що справа розглядається на підставі позовної заяви з додатками та додатково витребуваними судом документами (а.с.64). Перед судовим засіданням при розгляді справи по суті позивач по справі [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив їх задовільнити, провівши судове засідання 24.04.2024 року за його відсутності (а.с.73). У судове засідання інші учасники справи не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином як засобами Електронного суду, так і засобами поштового зв`язку (а.с.69-71). Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється у порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідачка, яка змінила своє прізвище на [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області (актовий запис №6 від 17.09.2013 року)(а.с.13). Дитина мешкає з позивачем по справі, що підтверджується довідкою Красненського старостинського округу виконавчого комітету Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області №3 від 09.01.2024 року (а.с.17). На підставі довідки комунального закладу «Червонівський ліцей» Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 07.01.2024 року №7 встановлено, що позивач самостійно виховує дитину сторін по справі, мати у вихованні дитини участі не бере (а.с.18). На підставі копії акту обстеження умов проживання від 15.01.2024 року за місцем проживання дитини та позивача, проведеного службовцями служби у справах дітей виконавчого комітету Біляївської сільської ради Харківської області встановлено, що дитини мешкає виключно з батьком, має нормальну умови для проживання, вихованням дитини займається батько, мати участі у вихованні дитини не приймає (а.с.23). Третя особа по справі своїм висновком як додатком до рішення виконавчого комітету Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 22.01.2024 року за №4 визнано доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.26, 48-49). Відповідно до частин 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частин 3 та 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність свідомого нехтування, у тому числі, через неможливість забезпечити, відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно сина. Щодо обов`язкового в такий категорії справ питання стягнення аліментів, які були заявлені позивачем разом із позовною заявою, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому аліменти з відповідачки повинні бути стягнуті у загальному порядку. Згідно з частиною п`ятою ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів є мінімально визначеним розміром аліментів для відповідної кількості дітей. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, в даній справі вимога про стягнення аліментів за період з 29.11.2023 року є законодавчо визначеною та такою, що є мінімально встановленою. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки позовні вимоги про позбавлення батьківських прав суд задовольняє, а відповідачка їх визнала до початку розгляду справи по суті, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,60 грн. за вимогу про позбавлення її батьківських прав повинні бути розподілені наступним чином: 605,60 грн. підлягають стягненню з відповідачки та 605,60 грн. підлягають поверненню позивачеві. В частині стягнення аліментів, судові витрати повинні бути стягненні з відповідачки у також порядку, тільки на користь держави. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved