Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що у 2016 році [PERSON] зустрів [PERSON] , з якою зав`язались стосунки. Внаслідок стосунків народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Від народження до листопада 2019 року син постійно проживав разом з матір`ю [PERSON] . Водночас, у листопаді 2019 року у віці дитини трохи більше 2 років, відповідач віддала сина позивачу, оскільки у [PERSON] не має змоги, часу, сил та натхнення опікуватись ним, займатись його доглядом та вихованням. Починаючи з листопада 2019 року малолітній син постійно проживає з позивачем, [PERSON] одноосібно займається його доглядом і вихованням, самостійно забезпечує його належне утримання та розвиток. Позивач водить сина до дошкільного навчального закладу, забезпечує сину отримання медичних послуг. За період з листопада 2019 року по теперішній час відповідач жодним чином не цікавилась сином, не спілкувалась з ним, не надавала жодної матеріальної підтримки, як у вигляді сплати аліментів, так і участі у додаткових витратах, не забезпечувала сина материнською любов`ю чи турботою. Відтак, позивач переконаний, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини (а.с.4-10). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні (а.с.13-14). 15.11.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів (а.с.24-53). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року залучено третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської РДА (а.с.54-55). 05.04.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення висновку Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської РДА (а.с.72-75). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року розпочато підготовче судове засідання та закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.79-80). У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Інші учасники у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та їх безпосередньому дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.8). Згідно з копією листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва від 11 вересня 2023 року №108/01-1237, дитина [PERSON] перебуває на обліку, декларація укладена 13 вересня 2019 року з лікарем-педіатром. Декларацію укладала мати хлопчика [PERSON] , з 2019 року мама з сином до лікарів майже не зверталась, здоров`ям хлопчика не цікавилась, дитина у супроводі мами та батька була лише один раз. Хлопчиком опікується батько [PERSON] , рекомендації лікарів виконує, останні відвідування дитини з батьком: 01.03.2023, 10.03.2023, 17.04.2023, 29.06.2023 та 04.08.2023 з приводу захворювання. Хлопчик щеплений за віком, отримав потрібні довідки в ЗОЗ (а.с.9). Відповідно до копії характеристики директора ДНЗ №225 Управління освіти Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 31 липня 2023 року №23 на [PERSON] , [INFO] , опікується дитиною тато [PERSON] , оформив документи в дитячий садок. Дитина регулярно відвідує дошкільний навчальний заклад №225 з 01 вересня 2019 року. На даний час відвідує старшу групу №9. Дитина ходить чистенька, доглянути, в спокійному емоційному стані. З дітьми спілкуються відповідно віковим особливостям. Гарно йде на контакт з дорослими. Приводить і забирає дитину батько. Мама дитину не приводить і не забирає. Вихованням і розвитком дитини займається тато, а також бере активну участь в заходах групи (а.с.10). [PERSON] неодноразово визнавалась винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.27-29, 30-32), ст.183-1 КУпАП (а.с.33-35), та позбавлялась батьківських прав відносно іншої дитини (а.с.43-48). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від 19 лютого 2024 року №109-1049, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.74-75). Також у висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації зазначено, що гр. [PERSON] , [INFO] , написала пояснення, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Гр. [PERSON] добровільно самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. З дитиною не спілкується, не виявляє бажання до зустрічі з нею, не бере участі у її вихованні, фізичним та духовним розвитком не цікавиться, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також не підтримує матеріально (а.с.75). У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, також в статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, мати вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться, не виявляє до дитини будь-якої уваги та турботи, що у сукупності свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків свідомо. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Крім того суд зазначає, що згідно з ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів з дати пред`явлення позову, згідно з ч.1 ст.191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав і судовий збір у розмірі 1073,60 грн за стягнення аліментів на користь держави.

Outcome: approved