Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулись до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вищезазначене домоволодіння було побудоване у 1979 році [PERSON] та [PERSON] та належить до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору був [PERSON] , членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них має рівну частку у цьому будинку (по 1/5 частці). Проте вони право власності не оформляли. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку даного домоволодіння, на яку мали право в порядку спадкування за законом дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Вони прийняли спадщину у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день смерті та мають право в рівних частках на спадкову 1/5 частку, тобто кожній по 1/10 частці. [INFO] померла [PERSON] . Спадщина відкрилась на 3/10 частки домоволодіння (1/5 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/10 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] ). Після її смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON] . Таким чином [PERSON] має право на частку домоволодіння (1/5 частка належить їй, як члену колгоспного двору + 3/10 частки, на яку вона має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Крім того по 1/5 частці в даному домоволодінні мають право [PERSON] та [PERSON] кожний, як член колгоспного двору. В позасудовому порядку позивачі не можуть оформити своє право власності на домоволодіння, тому просять визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку, за [PERSON] - на 1/10 частку, а за [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частці кожному. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивачів подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила задовольнити позов в підготовчому засіданні без участі сторін. Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31 січня 2006 року Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно довідки виконавчого комітету Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №700 від 04 серпня 2020 року на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . В склад його сім`ї входили: [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 лютого 1969 року Павлівською сільською радою в с. Павлівка. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як відповідно між батьком та дочкою, підтверджується даними: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03 жовтня 1979 року; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , повторно виданого 28 грудня 2000 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом за №75353667 від 08 січня 2024 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. [PERSON] померла [INFO] в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 2019 року виконавчим комітетом Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. За змістом довідки виконавчого комітету Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №738 від 26 серпня 2020 року на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] . Згідно копій матеріалів спадкової справи за №87/2019, заведеної 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Мельник Л.П., до майна померлої [INFO] [PERSON] єдиною її спадкоємицею являється дочка [PERSON] , яка частково вже оформила спадкові права на інше спадкове мйано. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як відповідно між матір`ю та дочкою, підтверджується даними: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 1973 року Павлівською сільською радою в с. Павлівка; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 29 жовтня 2001 року. За даними довідки виконавчого комітету Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №835 від 02 жовтня 2020 року згідно записів погосподарських книг Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області житловий будинок по [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспного двору та належить померлому [INFO] [PERSON] , який станом на 15 квітня 1991 року був головою колгоспного двору. Членами колгоспного двору були: [PERSON] , 1949 року народження, дружина; [PERSON] , 1973 року народження, дочка; [PERSON] , 1976 року народження, дочка; [PERSON] , 1989 року народження, внук. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 05 квітня 2022 року, житловий будинок було збудовано 1979 року. Відповідно до довідки Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області від 27 серпня 2020 року за №373 право власності на вищевказане домоволодіння не зареєстроване. Згідно до\~ст.123 ЦК\~Українського РСР в редакції від 18 липня 1963 року (далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до положень ч.1\~ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. У відповідності до\~ст.125 ЦК УРСР\~при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей\~123\~і\~126\~цього\~Кодексу. В силу вимог\~ст.126 ЦК\~УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності\~Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] належить до суспільної групи\~колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частині (1:5=1/5). Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.\~3\~зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року із введенням в дію Закону України «Про власність», а тому станом на 15 квітня 1991 року позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та спадкодавцям належало право власності на 1/5 частку майна у колгоспному дворі кожному, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Після смерті [PERSON] його 1/5 частка в даному домоволодінні в порядку спадкування за законом перейшла в рівних частках дружині [PERSON] та дочці [PERSON] , а саме кожній по 1/10 частці. Після смерті [PERSON] належна їй 3/10 частка домоволодіння (1/5 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/10 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] ) перейшла по спадщині за законом дочці [PERSON] . В загальному [PERSON] має право на частку домоволодіння (1/5 частка належить їй, як члену колгоспного двору + 3/10 частки, на яку вона має право в прядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved