Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає визнати в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельні ділянки площею 0,33 га та 0,17 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач прохала розгляд справи проводити без її участі. Від представника відповідача Щербанівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно прохав розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в с.Великий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області. 29.08.2007 року на спадкове майно померлого за заявою позивача була відкрита спадкова справа 590/2007. Інша спадкоємиця - [PERSON] , дочка померлого, відмовилась від належної їй частки спадщини згідно заяви від 29.08.2007 року. Інші спадкоємці відсутні. Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортні засоби, частку в пайовому фонді, частину житлового будинку та земельну ділянку площею 0,50 га в [ADDRESS] , грошові заощадження. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу після її батька на земельні ділянки загальною площею 0,50 га розташованої в [ADDRESS] , було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельні ділянки, що підтверджується постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2024 (а.с. 12). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.10.2002 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належав [PERSON] 1/2 частина та [PERSON] 1/2 частина . Згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належало на праві приватної власності земельні ділянки 0,33 га та 0,17 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до рішення місцевого Полтавського районного суду від 15.01.2003 року визнано за [PERSON] право власності на жилий будинок по [ADDRESS] та на земельні ділянки загальною площею 0,50 га для обслуговування та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8-10). Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Згідно із ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 6 абз. З Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за законом після померлого, відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved