Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

представник військової частини [NUMBER] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи загиблою під час захисту Батьківщини, в якій просив оголосити таким, що загинув під час захисту Батьківщини громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Вишгородським РВГУ МВС України в Київській області 04.12.1997 року, РНОКПП [NUMBER] . Датою загибелі [PERSON] вважати 01.06.2022 року, в районі н.п. Миколаївка-Ниркове-Врубівка Луганської області під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, звільнити заявника від сплати судового збору відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Свої вимоги обґрунтовує тим, що факт загибелі солдата [PERSON] за вказаних обставин підтверджено результатами службового розслідування, коли тіло загиблого з тимчасово окупованої території України евакуювати неможливо, як і неможливо оформити лікарське свідоцтво про смерть. Відтак встановлення цього факту можливе лише в судовому порядку, оскільки законодавцем іншого позасудового способу для цього не визначено. Зазначене заявникові необхідно для виключення військовослужбовця зі списків особового складу ЗСУ, а тому посилаючись на положення ст. 306 ЦПК України, представник просив встановити факт оголошення фізичної особи загиблою. В суді представник заявника подану заяву підтримав з викладених у ній підстав. Зазначив, що солдат [PERSON] за результатами службового розслідування у ВЧ рахується безвісти зниклим, коли очевидці вказують на його загибель після обстрілу під час виконання бойового завдання за встановлених у справі обставин. Евакуація тіла загиблого в цьому напрямку оборони стала неможливою, а вказана територія на даний час є тимчасово окупованою. Зазначив також і про те, що свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на даний час проходять службу в інших військових частинах, а тому їх виклик до суду й допит у суді є вкрай ускладненим і неможливим. Представники заінтересованих осіб Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Заінтересовані особи [PERSON] дружина [PERSON] , [PERSON] син [PERSON] в судовому засіданні заяву військової частини [NUMBER] підтримали, викладені в ній обставини не заперечили та просили її задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що військовослужбовець призваний під час загальної мобілізації, стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу зведеної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , був зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №3 від 25.02.2022 року. Проживав та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Паспорт серії [NUMBER] , виданий Вишгородським РВ ГУМВС України в Київській області 04.12.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . На підставі бойового наказу командира військової частини [NUMBER] № 26/дск від 22.05.2022 року солдат [PERSON] у складі зведеної роти військової частини [NUMBER] 24.05.2022 вибув в оперативне підпорядкування командувача ОТУ « [INFO] », м. Бахмут, Донецька область. Відповідно до бойового розпорядження командира 1 БТГр 72 ОМБр № 31/782/128дск від 27.05.2022 року командир зведеної роти військової частини [NUMBER] старший лейтенант [PERSON] передав 2 стрілецьких відділення в підпорядкування командира 3 механізованої роти 1 БТГр 72 ОМБр для посилення підрозділів на передньому краю оборони. Відповідно до доповіді командира зведеної роти старшого лейтенанта [PERSON] від 03.06.2022 року надійшла інформація про те, що солдат [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання. 04.06.2022 року наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 422 від 04.06.2022 року призначене розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання в районі населених пунктів Миколаївка Ниркове - Врубівка Луганської області. В ході проведення розслідування, на підставі Акту розслідування № 82 від 15.06.2022 року, складеного за результатами службового розслідування, 01.06.2022 року група з 11 (одинадцяти) військовослужбовців зведеної роти висунулась з посадки біля Лисичанського НПЗ, в тому числі, солдат [PERSON] (позивний « [PERSON] »). Старшим групи від зведеної роти був старший лейтенант [PERSON] (позивний « [PERSON] »). Приблизно о 9:30 було отримане бойове розпорядження на висування до села Врубівка Луганської області, після чого, групу з 11 (одинадцяти) військовослужбовців зведеної роти транспортували до зеленої посадки біля села Врубівка Луганської області. Згодом усі 11 військовослужбовців потрапили у засідку ворога, в наслідок чого військовослужбовці отримали поранення, потрапили в полон, а також загинули в наслідок отриманих поранень. У тому числі [INFO] загинув солдат [PERSON] (позивний « [PERSON] »). З пояснень солдатів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] вбачається, що 01.06.2022 року група військовослужбовців висунулась для прикриття командно-спостережного пункту та приблизно об 11 год. вирушили на позицію, перебуваючи в зеленій посадці біля села Врубівка Луганської області усі вищезазначені військовослужбовці потрапили у засідку ворога, вівся вогонь з «12 годин» та «3 години» (з двох сторін). Солдат [PERSON] [INFO] загинув під час ворожого обстрілу. Солдат [PERSON] схематично зобразив поле бою та місце, де загинув солдат [PERSON] . Солдат [PERSON] бачив, як солдат [PERSON] лежав на животі без ознак життя, але забрати тіло не мав змоги. З матеріалів розслідування та пояснень свідків вбачається, що у зв`язку з постійним щільним обстрілом з боку противника, отримання поранень свідками події евакуація тіла загиблого солдата [PERSON] та 5 (п`ятьох) інших побратимів зі складу зведеної роти військової частини [NUMBER] була неможливою. Відповідно, лікарське свідоцтво про смерть солдата [PERSON] не оформлювалось. За результатами проведення розслідування наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) №472 від 15.06.2022 року солдат [PERSON] обліковується таким, що зник безвісти за особливих обставин під час захисту Батьківщини 01.06.2022 року в районі населених пунктів Миколаївка - Ниркове - Врубівка Луганської області. 11.07.2022 року до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області подана заява про зникнення [PERSON] , за даним фактом відомості внесено до ЄРДР за №12022111150000751 від 12.07.2022 року. На даний час місце вірогідної смерті солдата [PERSON] район н.п. Миколаївка - Ниркове - Врубівка Луганської області є тимчасово окупованою територією, що виключає можливість віднайдення тіла загиблого. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового начального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами У країни. В абзаці 7 ч.3 ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказано, що загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до пункту 7 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (надалі - Положення) військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим. Відповідно пункту 15 розділу І наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022 року №280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» виключення із списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: осіб, визнаних у встановленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошеними померлими, - з дня набрання законної сили рішення суду. Так, відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім?ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців до повного з?ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Зі змісту вищевказаних актів законодавства та нормативних актів вбачається, що загибель військовослужбовця є підставою для закінчення військової служби. Відповідно, у випадку загибелі військовослужбовця та, як наслідок, закінчення військової служби, військова частина зобов?язана прийняти рішення та виконати дії щодо виключення загиблого зі списків особового складу. Закінчення військової служби (в наслідок загибелі військовослужбовця) є підставою для припинення виплати грошового забезпечення та інших виплат. У випадку загибелі військовослужбовця, якщо тіло загиблого знаходиться на тимчасово окупованій території, чинне законодавство не передбачає іншої підстави для закінчення військової служби та виключення загиблого військовослужбовця зі списків військової частини, ніж відповідне рішення суду про оголошення військовослужбовця загиблим. З викладеного, а також матеріалів справи вбачається, що питання про виключення [PERSON] зі списків особового складу військової частини [NUMBER] може бути вирішене лише на підставі відповідного рішення суду, про оголошення останнього загиблим при захисті Батьківщини. Як вбачається з вищевикладеного, від дня вірогідної загибелі солдата [PERSON] пройшло більше шести місяців. Матеріали службового розслідування, проведеного ВЧ [NUMBER] підтверджують, що колишній військовослужбовець військовий частини [NUMBER] солдат [PERSON] пропав безвісти за обставин, що дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями. Викладені обставини підтверджуються сукупністю досліджених в суді доказів, а саме даними з копії паспорта серії [NUMBER] виданого Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області від 04.12.1997 року, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] , витягом з наказу №3 командира ВЧ [NUMBER] від 25.02.2022 року, витягом з наказу №91 командира ВЧ [NUMBER] від 24.05.2022 року, витягом з наказу №422 командира ВЧ [NUMBER] від 04.06.2022 року, актом розслідування №82 від 15.06.2022 року, витягом з журналу бойових дій за 04.06.2022 року, повідомленням про подію від 03.06.2022 року, пояснювальною запискою [PERSON] від 14.06.2022 року, рапортом [PERSON] від 14.06.2022 року та додатками до нього, письмовими поясненнями солдата [PERSON] від 14.06.2022 року, витягом з наказу №472 командира ВЧ [NUMBER] від 15.06.2022 року, витягом з наказу №114 командира ВЧ [NUMBER] від 16.06.2022 року, сповіщенням №1 від 15.06.2022 року, витягом з ЄРДР від 12.07.2022 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N?320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб?єктивних прав громадян. У Постанові Верховного суду від 06 грудня 2023 року у справі №295/4812/23 вказано на те, що, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з?ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі №641/5187/20. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України порядку, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення померлим [PERSON] заявнику необхідно для виключення зі списків особового складу військової частини [NUMBER] . Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 24 лютого 2022 року й донині на всій території Україні введено і діє воєнний стан. З огляду на викладене та з огляду на те, що територія України та військові об`єкти зазнають систематичних ракетно-бомбових ударів, з метою запобіганню розголошенню відомостей у сфері оборони, забезпечення безпеки осіб та дотримання інтересів охорони держави, відповідно до ст. 7 ЦПК України у вказаній справі здійснено закритий розгляд. Оскільки воєнні дії на території Україні тривають з 24 лютого 2022 року, а солдат [PERSON] брав участь заходах необхідних для забезпечення оборони України та отримав смертельне поранення 01.06.2022 року, враховуючи правовий висновок Верховного Суду в постанові від 26.02.2024 року у справі № 686/9938/23, суд доходить висновку, що шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України з огляду на конкретні обставини цієї справи слід обраховувати з моменту настання події вірогідної загибелі солдата [PERSON] 01.06.2022 року. Відтак суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року в справі № 490/342/17 та від 13.03.2024 року справа № 204/7924/23). За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі в зв`язку з воєнним діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт (медичний висновок про причину смерті, наявність тіла загиблого тощо), правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). За таких обставин, з огляду на фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, із урахуванням положень ст. 46 ЦК України, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав, підтверджених дослідженими в суді доказами, для оголошення [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Вишгородським РВ ГУМС України в Київській області 04 грудня 1997 року, РНОКПП [NUMBER] , загиблим під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в Російсько-Українській війні від дня вірогідної смерті [INFO] , визначивши місце смерті в районі н.п. Миколаївка-Ниркове-Врубівка Луганської області. Зазначене ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду в постановах від 10.01.2024 року у справі №686/11198/22, від 26.02.2024 року у справі №686/9938/23, від 28.02.2024 року у справі №506/352/22, від 13.03.2024 року у справі №204/7924/24. Відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявник підлягає звільненню від сплати судового збору, а тому судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved