Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі, який було розірвано 14 квітня 2015 року Братським районним судом Миколаївської області. Від шлюбу мають повнолітніх та неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем після розірвання шлюбу припинили спільне проживання. Братським районним судом 14 квітня 2015 року винесено заочне рішення про стягнення аліментів на дітей з [PERSON] на користь позивача, але в даному позові позивач не стягувала аліменти на утримання самої найменшої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, не купував ні одяг дітям, ні продукти харчування, ні ліки, тому була змушена звернутися про державну допомогу, яку отримую до сьогодні на дітей стосовно яких є рішення суду про стягнення з відповідача аліментів. Через те, що позивач не звертається до суду про стягнення з відповідача аліментів на доньку [PERSON] , їй не призначають жодної державної соціальної допомоги саме для її утримання. Діти ростуть й потреби на їх виховання і утримання збільшуються кожен день, а утримувати дітей самостійно лишень за свої кошти без допомоги відповідача і держави позивач не взмозі, а тому і звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Згідно довідки виданої Новокостянтинівським старостинським округом № 1 Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області вих. № 164 від 22.02.2024 року, [PERSON] має наступний склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , син- [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved