Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. З травня 2008 року по травень 2018 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] . [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю. Позивач зазначила, що [PERSON] з 2020 року не забезпечував належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не приймав участі в її вихованні, не піклувався про здоров?я дитини, не забезпечував здобуття дитиною повної середньої освіти, тому, це все забезпечувала самостійно [PERSON] за свій рахунок та своїми силами. Також позивач вказує на те, що [PERSON] має ще двох дітей: доньку [PERSON] [INFO] , та доньку [PERSON] [INFO] [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій формі, а саме 2500 грн. до досягнення нею повноліття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти з січня 2020 року по серпень 2021 року, в твердій грошовій формі, а саме 50 000 грн. в розрахунку 2500 грн. за кожен місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 2020 рік та 2021 рік. Провадження у справі відкрито 20.06.2022 вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Заперечень від [PERSON] щодо заочного розгляду справи в адресу суду не надходило. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин,зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 26.05.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (копія наявна в матеріалах справи). Згідно з листа Шевченківської адміністрацією від 09.08.2021 № 109.109/5-1407 районної в місті Києві державною про зареєстрованих осіб дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (копія наявна в матеріалах справи). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, позивач та малолітня [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (копія наявна в матеріалах справи). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] зазначає, що [PERSON] з 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини. Доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це визначено ч. 2 ст. 181 СК України. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. За положеннями ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2022 рік"встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2023 рік"встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: 2833 гривн.і В свою чергу положеннями ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2024 рік"встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років:3196 гривень. Так, під час розгляду справи по суті не було отримано доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] має на утриманні інших неповнолітніх або непрацездатних осіб. Також не отримано доказів про те, що матеріальний стан відповідача не дозволяє останньому брати участь в утриманні дитини на рівні, встановленому чинним законодавством України. Навпаки, як свідчать матеріали справи, станом на день звернення позивача до суду [PERSON] є власником автомобіля"Фольксваген", 2011 року випуску , а також нерухомого майна. Аналізуючи докази, зібрані в судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою малолітню дитину, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час, а саме з січня 2021 року по серпень 2021 р., виходячи з того, що постійні намагання зв`язатися з батьком дитини не надали жодних результатів. Як регламентує ч.2, ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, що позивачка вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст.191 СК України. Зважаючи на викладене, підстави для задоволеня позову в цій частині відсутні. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи витрати по сплаті судового збору, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial