Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що працює в АТ КБ «ПриватБанк» з 2010 року. На сьогодні він є керівником відділення у центральному макрорегіоні відділення «Черкаське № 18». Керівником відділення гр. Б працює з 09.12.2013 року. Відповідач 02.01.2024 року постановив наказ № E.DN-ПБУР-8303423 "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" згідно з яким до нього, як до керівника відділення гр. Б, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 05.01.2024 року позивач направив до керівництва Банку лист-прохання щодо перевірки законності притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Підставою застосування дисциплінарного стягнення зазначено, що позивач допустив порушення у сфері інформаційної безпеки 24.11.2023 року. На корпоративну пошту позивача 24.11.2023 року прийшло повідомлення з проханням надати пояснення щодо цього інциденту, що і було ним виконано цього ж дня, повідомивши банк про те, що скрін-шоти є доказами у судовій справі № 708/1390/23, надавались адвокату, який згідно з договором про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) представляє його інтереси в суді по незаконно винесених дисциплінарних стягненнях "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" № E.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року та "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" № E.DN-ПБУР-7951351 від 31.10.2023 року, де перший наказ скасовано за рішенням суду, а другий наказ скасовано відповідачем за наказом банку. Зазначені скріншоти зустрічей з клієнтами Вороною та Старостенком використано представником позивача як доказ у судових засіданнях щодо скасування дисциплінарних стягнень та встановлення належності проведення зустрічі з цими клієнтами. При цьому дані скріншоти не містять жодної інформації про рахунки клієнтів, стан їх рахунків. Тобто, ним не розголошено банківської таємниці в розумінні вимог ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Тобто, відповідачем не доведено вчинення позивачем винних умисних дій, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Також позивач зазначає про пропуск відповідачем строків притягнення його до дисциплінарної відповідальності з тих підстав, що порушення виявлено останнім не 28.11.2023 року, як зазначено в оскаржуваному наказі, а 24.11.2023 року. 02.01.2024 року вказаний наказ не було вручено чи направлено позивачу для ознайомлення. Відповідачем не обгрунтовано накладення саме такого виду дисциплінарного стягнення як догана, оскільки згідно з п. 4.12.1 Положення про порядок застосування додаткових заходів реагування та дисциплінарних стягнень у разі вчинення дисциплінарного проступку вперше до працівника банку застосуовується додатковий захід реагування, передбачений п. 4.9.1 ст. 4.9 положення - звернути увагу, а при вчиненні дисциплінарного проступку вдруге впродовж строку дії додаткового заходу реагування застосовується зауваження. У зв'язку з цим, позивач просить визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ. Представник позивача\~-\~адвокат Шульга\~П.М.\~у судовому\~засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в матеріалах позову. У судовому засідані представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, зазначивши, що оскільки було\~виявлено порушення\~ [PERSON] \~внутрішніх документів\~банку у\~сфері інформаційної\~безпеки і,\~як наслідок,\~трудової дисципліни,\~тому перевірку\~проведено службою\~безпеки банку\~та застосовано\~дисциплінарне стягнення у вигляді догани, не знайшовши під час розгляду апеляції заявника підстав для скасування догани, про що останній був письмово повідомлений. Вважають, що передана [PERSON] на електронну адресу адвоката інформація з обмеженим доступом, містила персональні дані клієнтів, а тому його вина у вчиненні грубого дисциплінарного проступку є доведеною. Також представники відповідача підтримали доводи поданого відзиву на позов, згідно змісту якого вважають, що роботодавець діяв відповідно до внутрішніх документів банку щодо розслідування дисциплінарних проступків, застосування на власний розсуд додаткових заходів реагування в будь якій послідовності і в межах строків, встановлених «Положенням про застосування додаткових заходів реагування». Стверджували, що форма та зміст оскаржуваного наказу про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення щодо [PERSON] повністю відповідає внутрішнім банківським документам. Ніяких порушень не вбачають. Посилання позивача на сплив строків притягнення до дисциплінарної відповідальності є безпідставним, оскільки порушення було виявлено саме 28.11.2023 року. У відповіді на відзив від 01.05.2024 року представник позивача - адвокат Шульга П.М. зазначив, що інформація, передана позивачем йому, як адвокату, стосувалася захисту прав і інтересів [PERSON] у судовому засіданні, слугувала доказавою базою для обгрунтування позовних вимог, відтак становить адвокатську таємницю, а тому не могла бути передана стороннім особам. У запереченнях на відповідь на відзив від 06.05.2024 року представниця відповідача [PERSON] вказала, що адвокат згідно з чинним законодавством не має повноважень на отримання від підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань тощо інформації з обмеженим доступом, тому повідомлення працівником банку адвокату інформації з обмеженим доступом, яка стала йому відома при виконанні трудових обов'язків, не може вважатись вчиненою з дотриманням порядку роботи з інформацією з обмеженим доступом та обумовленою службовою необхідністю. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що між сторонами виник спір, який регулюється положеннями Кодексу законів про працю України (КЗпПУ). Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч. 1 cт. 232 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана або звільнення. Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Такі правові висновки відображено в постанові ВС від 25.10.2022 року у справі № 487/1491/21. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами позову, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, де з 20.09.2021 року працює на посаді директора відділення «Черкаське № 18», посадова підгрупа: керівник відділення гр.Б в Акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк" за адресою: вул. Університетська, 33, м. Черкаси (а.с. 12). Також позивач є особою з інвалідністю другої групи з 07.09.2017 року безтерміново, що вбачається з даних пенсійного посвідчння серії [NUMBER] від 11.08.2022 року (а.с. 10-11). Окрім того, як встановлено судом та підтверджено представниками сторін, [PERSON] є таким, що раніше не притягувався до дисциплінарної відповідальності, оскільки раніше накладені на нього стягнення були скасовані як самим роботодавцем, так і в судовому порядку, доказів протилежного відповідачем не надано (т.1 а.с. 39-68). Позивач у справі посилається на те, що в АТ КБ "ПриватБанк" наявне «Положення про застосування додаткових заходів реагування», затверджене рішенням Правління банку, протокол № 34 від 06.07.2021 року, яке регламентує дисциплінарну відповідальність працівників банку. А як вбачається з п. 4.6 вказаного Положення остаточне рішення щодо категорії дисциплінарного проступку (легкий, середньої грубості, грубий) приймає особа, уповноважена застосовувати додаткові заходи реагування з обов`язковим зазначенням категорії в наказі. За приписами п 5.8 цього Положення у процесі здійснення перевірки факту вчинення дисциплінарного проступку в обов`язковому порядку запитуються письмові пояснення працівника лінійним керівником. Вимоги до Наказу про накладення додаткового заходу реагування-дисциплінарного стягнення викладені в п 5.13 Положення, зокрема, він повинен містити: посилання на положення (підпункти, пункти та/або статті) внутрішніх документів банку, які було порушено; вину працівника та причинно-наслідковий зв`язок; дату виявлення дисциплінарного проступку і докази, яким підтверджено вчинення проступку; категорію вчиненого дисциплінарного проступку; нормативне посилання, тобто має бути зазначена стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт нормативного акта, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності згідно цього Положення або КЗпП; оцінку попередньої роботи працівника. Позивач у своїй роботі керується Посадовою інструкцією "Керівник відділення групи Б", затвердженій наказом АТ КБ "Приватбанк", де розділом 2 передбачено посадові обов`язки, функції та завдання, а розділом 4 передбачено відповідальність за порушення посадової інструкції; Правилами внутрішнього трудового розпорядку, розділом 10 яких передбачено відповідальність за порушення трудової дисципліни; Положенням про порядок застосування додаткових заходів реагування та дисциплінарних стягнень. Пунктом 1.3 вказаного Положення визначено, що "Дисциплінарні стягнення" це передбачені Кодексом законів про працю України заходи впливу, які застосовуються до Працівника Банку у разі вчинення ним Дисциплінарного проступку. У п. 4.4 Положення вказано, що дисциплінарні проступки поділяються на категорії: легкі, середньої грубості та грубі. Згідно з п. 4.9 Положення додаткові заходи реагування включають наступні види: 4.9.1 - звернути увагу, 4.9.2 - зауваження. А згідно з п. 4.10 Положення дисциплінарні стягнення включають наступні види: 4.10.1 - догана, 4.10.2 - звільнення. Судячи з оскаржуваного наказу, [PERSON] допустив порушення документа 7001: Посадова інструкція "Керівник відділення групи Б" PR/23-2023-6522258 (41200967) від 19.01.2023 року, а саме п. 2.57, п. 2.58, п. 2.58 Посадової інструкції, що полягала у порушенні вимог п. 1., п. 15 Додатку 2 Переліку вимог інформаційної безпеки, затвердженого рішенням Комітету з управління операційними ризиками та інформаціною безпекою, протокол № 21 від 16.11.2021 року, шляхом умисного створення знімків екрану робочої станції, які однозначно дозволяють ідентифікувати програмний комплекс банку, та які містять інформацію з обмеженим доступом, персональні дані, комерційну таємницю та/або конфіденційну інформацію відправці, та відправлення листа з інформацією з обмеженим доступом за межі банківських ресурсів. У наказі також зазначено про відповідальність керівника відділення групи Б за порушення п. 4.8, п. 5.13 Посадової інструкції та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. Так, п. 2.57 Посадової інструкції передбачено користування працівником доступом лише до тих персональних даних, що необхідні у зв`язку з виконанням своїх професійних, службових або трудових обов`язків. П. 2.58 Посадової інструкції передбачено забезпечення захисту працівником персональних даних, доступ до яких отримано у зв`язку з виконанням своїх службових, трудових або професійних обов`язків. П. 2.59 Посадової інструкції передбачено недопущення працівником поширення стороннім особам інформації, що складає банківську та комерційну таємницю, конфіденційну інформацію, включаючи персональні дані фізичних осіб. П. 4.8 Посадової інструкції передбачено відповідальність працівника за незаконне розголошення банківської та/або комерційної таємниці. У наказі наведена оцінка дисциплінарного проступку працівника, яка визначена як грубе відповідно до п. 16 Класифікатора дисциплінарних проступків, також заначено, що проступок вчинено умисно. За наслідками розгляду апеляції [PERSON] на застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани від 02.01.2024 року групою працівників, уповноважених на розгляд апеляцій, прийнято рішення про відмову у задоволенні апеляції позивача, поданої 06.03.2024 року, що вбачається з даних листа-відповіді, адресованого позивачу 18.04.2024 року № Е.28.0.0.0/2-240418/71402 (т.1 а.с.97,98). Суд вважає, що строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не минули, оскільки згідно з даними листа Департаменту операційної безпеки Приватбанку від 24.11.2023 року позивачу направлено повідомлення про фіксацію відправлення листів з акаунту його електронної пошти на сторонній акаунт [PERSON] та запропоновано до 27.11.2023 року надати роз`яснення щодо відправленого листа, у якому містились знімки екрану з ПК Банку, фото клієнта, піб клієнта, назва фоп, номер ЄДРПОУ, ід клієнта, піб інших клієнтів. Відповідь на вказаний лист позивачем надано 24.11.2023 року (т.1 а.с. 13). Виходячи з цього, датою виявлення порушення слід вважати 28.11.2023 року. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів даної справи, зокрема і оскаржуваного наказу, правопорушення, на підставі якого видано оспорюваний наказ, вчинено позивачем 24.11.2023 року та виявлено 28.11.2023 року, при цьому місячний строк з дати виявлення не минув, оскільки позивач відповідно до листка тимчасової непрацездатності № 10088045-2018929868-1 був тимчасово непрацездатний в період з 13.12.2023 року по 15.12.2023 року (3 календарних дні), відповідно до листка тимчасової непрацездатності № 10088045-2018979376-1 був тимчасово непрацездатний в період з 16.12.2023 року по 18.12.2023 року (3 календарних дні), а також перебував у щорічній основній відпустці в період з 30.12.2023 року по 01.01.2024 року відповідно до наказу "Про надання відпустки [PERSON] з 30.12.2023 року по 01.01.2024 року" № Е.CR-ПО-2023-41219253 (41219252) від 25.12.2023 року (3 календарних дні), а всього 9 календарних днів з дати виявлення порушення. Зазначене спростовує посилання позивача на пропуск відповідачем строку накладення стягнення. Після подачі позову позивачем, відповідачем винесено наказ № Е.МС.0.0.0/02-7062206 від 24.04.2024 року, згідно якого внесено зміни до наказу від 02.01.2024 року, який є предметом спору, з якого виключено абзац щодо вказівки про застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у вигляді доган на підставі наказів "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" № E.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року та "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" № E.DN-ПБУР-7951351 від 31.10.2023 року (т.1.а.с.130). Так, як вбачається з матеріалів даної справи, перший наказ скасовано за рішенням суду від 09.01.2024 року, що набрало чинності, а другий наказ скасовано відповідачем за наказом банку від 12.02.2024 року, про що також свідчить і лист від 30.01.2024 року № Е.28.0.0.0/2-240130/68307, адресований банком позивачу, що доводить те, що відповідачем необ`єктивно та поверхово винесено оспорюваний наказ відносно позивача (т.1 а.с. 47-57, 67-68). Таким чином судом встановлено, що, станом на час розгляду даної справи, позивач не має раніше накладених дисциплінарних стягнень. У той же час, судячи зі змісту рішення Чигиринського районного суду у справі № 708/1390/23 від 09.01.2024 року, що набрало чинності, представник позивача\~-\~адвокат Шульга П.М. використовував скріншоти зустрічей з клієнтами банку [PERSON] та Вороною для доказування в судових засіданнях встановлення належності проведених з останніми зустрічей. Ннаведені в матеріалах справи скріншоти не містять інформації про рахунки клієнтів чи стан цих рахунків, що можуть становити банківську таємницю. Тобто, вказані скріншоти були використані представником позивача лише в межах доказування при розгляді трудового спору в суді, скарги клієнтів стсовно відображення їх персональних даних, до яких мав доступ позивач, згідно п.2.57 його Посадової інструкції відсутні. Доказів на спростування цього відповідачем суду не надано, як і не доведено умисного скоєння проступку позивачем, бо з оспорюваного наказу вбачається, що наявність причино-наслідкового зв`язку та порушення полягає в тому, що в результаті винних дій [PERSON] сталося порушення трудової дисципліни у вигляді створення знімків екрану робочої станції, що дозволяють ідентифікувати програмний комплекс банку та містять банківську таємницю, комерційну таємницю та/або конфіденційну інформацію, та відправлення листа з інформацією з обмеженим доступом за межі банківських ресурсів (т.1 а.с.21) А як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано письмове пояснення щодо вчинення дисциплінарного проступку, де зазначав, що вказані відомості були використані адвокатом для захисту його інтересів у суді. Однак відповідачем ці пояснення не перевірено належним чином, не встановлено за яких обставин вчинено\~проступок,\~внаслідок чого\~наказ грунтується на припущеннях, визначення тяжкості дисциплінарного проступку не відповідає реальним обставинам, скарг від клієнтів стосовно даних подій, не надходило, матеріали справи зворотнього не містять. Так, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення. При цьому суд зауважує, що працівники, зокрема мають право на здорові і безпечні умови праці, на гідне ставлення з боку роботодавця, інших працівників (ч. 2 ст. 2\~Кодексу законів про працю України). У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Принцип добросовісності у трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором. Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі. Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів доходить висновку, що наданими суду доказами, відповідач, як роботодавець, не довів факту винного умисного, як зазначено в оскаржуваному наказі, вчинення [PERSON] , як працівником, порушення трудової дисципліни і дій, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Відтак, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Про стягнення судових витрат понесених позивачем у виді правничої допомоги, його представниками було заявлено у судовому засіданні про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 43 Конституції України, ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст.ст.\~2,\~139,\~142,\~147-149,\~232\~КЗпПУ,

Outcome: approved