Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою в якій просить встановити факт, що він є двоюрідним племінником [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла його тітка і після її смерті, [INFO] він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після вивчення поданих ним документів, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де вказала про неможливість видачі свідоцтва про право власності та роз`яснила право звернутись в суд з метою встановлення факту родинних відносин між ним та померлою. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, від нього залежить виникнення його особистих майнових прав, як спадкоємця, просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 12.05.2023 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання, витребувано докази. В якості заінтересованої особи заявником було зазначено Кропивницьку міську раду. Ухвалою суду від 13.06.2023 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено Управління комунальної власності Кропивницької міської ради. Ухвалою суду від 03.10.2023 року у справі замінено заінтересованих осіб Кропивницьку міську раду та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради на належну заінтересовану особу [PERSON] . В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Заявник пояснив, що померла [PERSON] була його тіткою. У рідної мами під час війни загинула мама, а його бабуся, яка була рідною сестрою [PERSON] . Сім`я була дуже великою, налічувала 6 дітей, на даний час вже нікого не має, проживали в с. Лебедівка, Новгородківського району, Кіровоградської області і на даний час села вже не має. Запити до архіву надали відповідь про відсутність документів, з яких можливо прослідкувати родинні зв`язки. [PERSON] рідна онука померлої [PERSON] . [PERSON] проживала на росії і ніколи не приїздила до України, він її ніколи не бачив. Чому тітка зробила заповіт, йому не відомо, він весь час опікувався тіткою та поховав її. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення заявника та його представника, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.12.2021 року у м. Кропивницький, у віці 82 роки, помела [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис про смерть № 26. За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.12.1994 року. Крім того, за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22.03.1999 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Лимар О.А. за реєстровим № 2-983, за яким вищезазначену квартиру та все майно заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 заведено спадкову справу № 339/2022 на підставі поданої заявником [PERSON] заяви про прийняття спадщини. 08.11.2022 року за вих. № 1796/02-31 державним нотаріусом Тимко О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріусом, зокрема, зазначено про те, що [PERSON] не надано нотаріусу документи, що підтверджують можливість визнання його спадкоємцем за законом відповідно до вимог статей 1258-1267 ЦК України та 4 глави 10 розділу ІІ Порядку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, наявність заповіту, коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68, ст. 69 ЗУ «Про нотаріат», пп. 4.14 її. 1 глави 10 розділу II Порядку). Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (пп. 4.2 п. 4 глави 10 розділу II Порядку). Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (пп. 4.4 п. 4 глави 10, розділу II Порядку). Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право па спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як зазначає\~заявник його\~представник зверталась\~до компетентних\~органів про\~надання документів,\~які б\~підтверджували родинні\~зв`язки із\~померлою і\~як вбачається\~з відповіді\~Державного архіву\~Кіровоградської області\~від 08.02.2024\~року №\~41/60/01-40\~у книгах\~реєстрації актів\~громадянського стану\~про народження\~у сел.\~Новгородка,\~Новгородківського району\~(нині\~Кропивницький район)\~Кіровоградської області\~за 1939\~рік актовий\~запис про\~народження [PERSON] \~та у\~населених пунктах\~Новгородківського району\~за 1928\~рік актовий\~запис про\~народження [PERSON] \~-\~матері заявника,\~ відсутні. Одночасно повідомлено, що книги реєстрації актів громадянського стану про народження у населених пунктах Новоандіївської сільської ради (до складу якої входило с. Лебедівка) Новгородківського району Олександрійського округу за 1928 рік до архіву на зберігання не надходили. Про місцезнаходження документів архіву не відомо. Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч. 2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦП К України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Той факт, що померла [INFO] [PERSON] є двоюрідною тіткою заявника [PERSON] підтверджується в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] , яка пояснила, що знає заявника більше 20 років, вони сусіди. [PERSON] була сестрою матері [PERSON] . Тітка часто приходила до [PERSON] , інших родичів у неї не було, син помер, онуку ніколи не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] більше п`яти років, він доглядав за тіткою [PERSON] , вона (свідок) часто бачила тітку у [PERSON] . У тітки [PERSON] помер син і більше нікого не було. Свідок [PERSON] пояснив, що бачив [PERSON] декілька раз, приходив до неї додому з наміром найняти квартиру, з [PERSON] разом працювали і він знає, що останній доглядав тітку, так як у неї нікого із родичів не було. Надані пояснення в своїй сукупності із встановленими обставинами приводять до переконання про доведеність факту, який просить встановити заявник. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « ... суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів...». З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для вирішення питання щодо оформлення своїх спадкових прав, встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право цивільне. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved