Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу [PERSON] належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно договору дарування від 18.07.2005, інша 1/2 частина на праві власності в рівних частинах належить [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] не проживає в даній квартирі з 01.06.2022 по теперішній час без поважних причин, про що 21.12.2022, 04.07.2023, 05.02.2024 ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» було складено акти про не проживання даної особи за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не проживає в зазначеній квартиру, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Зазначає, що в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, [PERSON] позбавлена можливості оформити субсидію. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2024 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Щербань О.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату ,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, проте надіслала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовну заяву та розглянути справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням від 10.12.1999 № 7971/2, записане в реєстрову книгу за № М-1/264, приміщення квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та його членам сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно договору дарування від 18.07.2005 (зареєстрованого в реєстрі за № 5974), [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] та [PERSON] уклали цей договір про таке: [PERSON] , [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла у дарунок 1/2 частину квартири [ADDRESS] , житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 62,3 кв.м. Станом на 07.11.2023 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано чотири особи, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою № Ш-01-38/557 від 07.11.2023 Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» 21.12.2022, 04.07.2023, 05.02.2024 склали акти не проживання, в яких підтверджують факт не проживання громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 01 червня 2022 року по теперішній час. Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Виходячи з положень ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже суд вважає, що позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він відсутній понад один рік. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у добровільному порядку не проживає за адресою: [ADDRESS] , не несе жодних витрат по утриманню житла. Таким чином за наявності рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання на підставі Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач з червня 2022 року не проживає у вказаній квартирі позивача, чим створює перешкоди у володінні та користуванні квартири, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved