Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

16 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ФОП [PERSON] , в якому просила розірвати договір купівлі-продажу, укладений за допомогою засобів дистанційного зв`язку між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Поновити строк для повернення товару Жіночого костюма вартістю 2599, 00 грн., за який сплачено згідно платіжної інструкції від 20.08.23 №0.0.3158813123.1 як такий, що пропущений з поважних причин. Зобов`язати ФОП " [PERSON] прийняти товар - Жіночий костюм вартістю 2599, 00 грн., сплачений згідно платіжної інструкції від 20.08.23 №0.0.3158813123.1, сплативши за рахунок ФОП " [PERSON] вартість пересилки товару. Стягнути з ФОП " [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 2599, 00 грн. вартість сплаченої за товар суми, 3 грн. - банківська комісія за перерахунок грошей, 1000 грн. - неустойка в порядку ч. 9 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів». Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] через мережу інтернет придбала у ФОП " [PERSON] (інтернет магазин "Monos Tories") жіночий костюм, здійснивши оплату згідно платіжної інструкції від 20.08.23 №0.0.3158813123.1 на суму 2599, 00 грн. Однак, позивач виявила, що товар не відповідає заявленому на сайті фото пропонованого товару, а саме: сукня явно з іншого матеріалу, ніж той, що був зазначений у рекламі, також інший розмір та колір товару. Під час телефонних розмов, а також спілкування за допомогою телефонних повідомлень продавець відмовився від повернення покупцем придбаного товару неналежної якості, чим порушив права [PERSON] . В подальшому продавець не виходив на контакти, як телефонний, так і через месенджери. 23.08.23 року покупець через свого представника звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області зі скаргою на ФОП " [PERSON] 04.10.23 надійшла відповідь від Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №8541/05.2/18, в якій остання порадила звернутись покупцеві до Національної поліції України для захисту свого порушеного права. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу належить задовольнити частково. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. Позивачем зазначено, та не спростовано відповідачем, що позивачем через мережу інтернет придбано у ФОП " [PERSON] (інтернет магазин "Monos Tories") жіночий костюм. Позивачем здійснено оплату вказаного товару в розмірі 2599 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від 20.08.23 №0.0.3158813123.1 (а. с. 10). В обґрунтування позову позивачем зазначено, що при отриманні товару нею було виявлено, що він є неналежної якості, а саме: інший матеріал, інший колір та розмір. В матеріалах справи міститься скриншот з екрану телефону позивача, здійснений на телефонний номер [NUMBER] , який належить відповідачу із вимогою про повернення сплачених грошових коштів за товар неналежної якості. Із відповіді відповідача вбачається, що повернення грошових коштів здійснено не буде. На питання щодо обміну товару відповідачем відповіді не надано. Із відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 04.10.2023 року на звернення позивача від 19.09.2023 року вбачається, що відповідачу було направлено відповідний запит з вимогою вжити необхідних заходів щодо усунення можливих фактів порушень законодавства про захист прав споживачів. Протягом строків, встановлених для надання відповіді на запит, зазначена відповідь на адресу Головного управління не надійшла (а. с. 15-16). Таким чином, правовідносини між сторонами виникли внаслідок порушення прав споживачів, та регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та загальними положеннями ЦК України про договір та про договір купівлі-продажу. Частина 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, в тому числі, захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» укладення договору продавцем (виконавцем) із споживачем на відстані відбувається за допомогою засобів дистанційного зв`язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв`язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (статті 1, 13 цього Закону). Положеннями ч. 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Відповідно до ст.707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту продажу йому непродовольчого товару належної якості, обміняти його на аналогічний товар, а якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, продавець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього суму. Таке ж право покупця (споживача) на обмін товару належної якості, а в разі відсутності аналогічного товару для обміну, який влаштовує покупця, - на розірвання договору та одержання назад грошей, сплачених за товар, передбачено і ст. 9 Закону України Про захист прав споживачів. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За приписами ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У зв`язку з тим, що позивачем було виконано умови договору купівлі-продажу, шляхом оплати вартості товару в розмірі 2599 грн., а ФОП [PERSON] всупереч вимогам статті 673 ЦК України, не передала товар, якість якого відповідала умовам договору та зразку, існують підстави для розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням іншою стороною договору своїх зобов`язань перед покупцем з поверненням товару та відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Задовольняючи позов частково, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення неустойки в розмірі 1000 грн. в порядку ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів». Частинами 3,\~4\~статті 12\~Закону України\~ «Про\~захист прав\~споживачів» \~встановлено,\~що у\~разі реалізації\~продукції поза\~торговельними або\~офісними приміщеннями\~споживач має\~право розірвати\~договір за\~умови повідомлення\~про це\~продавця (виконавця)\~протягом чотирнадцяти\~днів з\~дати одержання\~документа,\~який засвідчує\~факт здійснення\~правочину поза\~торговельними або\~офісними приміщеннями\~чи прийняття\~продукції або\~першої поставки\~такої продукції,\~за умови,\~що така\~продукція є\~річчю,\~а прийняття\~чи поставка\~продукції відбувається\~пізніше часу\~одержання споживачем\~документа на\~їх продаж. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Відповідно до статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Правовий аналіз вказаної норми закону дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення неустойки з продавця товару виникає з моменту спливу тридцяти днів з дня розірвання договору купівлі-продажу. У спірних правовідносинах договір купівлі-продажу не був розірваний, матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення про це продавця, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. За приписами\~статті 12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial