Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею - 103, 1 кв. м., житловою площею - 64, 3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , якою за життя був складений заповіт на її ім`я. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла у встановленому законом порядку. На даний час, вона не може оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок. 21.09.2023 приватним нотаріусом було відмолено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно. Посилаючись на наведене, позивач просила задовольнити позов. Ухвалою судді від 25.12.2023 відкрито провадження у цивільній справі №607/24887/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 29.02.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, за наявними матеріалами справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво смерть серії [NUMBER] видане 25.10.2022 Виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала посвідчений уповноваженою особою Великоберезовицької селищної ради заповіт від 24.06.2022 зареєстрований в реєстрі за №52, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла своїй внучці [PERSON] [INFO] . 23.07.2021 між громадянкою України [PERSON] та громадянином Республіки Польща [PERSON] на території Республіки Польща було зареєстровано шлюб, на підставі якого позивачка отримала прізвище [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб від 23 липня 2021 року №3263011/00/АМ/2021/373129 USC/OS/6 АF 4187592, що видано РАЦС в Свіноуйсьце Республіки Польща. Таким чином, спадкоємцем майна за заповітом [PERSON] є позивач [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи №63/2023 року, заведеної приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Підгайною І.В., після смерті [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою [PERSON] , що діє від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом №138 від 21 вересня 2023 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Факт прийняття спадщини [PERSON] встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем про що свідчить довідка, видана Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області №1153 від 21.09.2023. Проте, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Підгайною І.В. було винесено постанову №99/02-31 від 21.09.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки було виявлено відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Згідно інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 11.09.2023 року за № 814, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане Великоберезовицькою селищною радою 20.12.1988 на підставі рішення виконкому №81 від 14.12.1988 року та записано 20.12.1988 в реєстровій книзі №1 за реєстровим №102. В судовому порядку встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.10.2022 року бабуся позивачки вказана як [PERSON] [INFO] , місце народження село Хмелівка Теребовлянський район Тернопільської області, яка померла [INFO] в смт. Велика Березовиця Тернопільський район Тернопільська область. У довідці від 05.09.2017 №5730 виданою виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради гр. [PERSON] про те, що вона зареєстрована і проживає в [ADDRESS] , особовий рахунок по будинку відкритий на гр. [PERSON] та знаходиться на її балансі. У копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 10.05.2002 на ім`я [PERSON] [INFO] , місце народження село Хмелівка Теребовлянський район Тернопільської області. У дублікаті картки № [NUMBER] від 18.04.2006 фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера зазначено, що [PERSON] присвоєно РНОКПП: [NUMBER] . В трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] від 20.05.1970 зазначено, що така заповнена на ім`я [PERSON] [INFO] яка з 1949 року до 1966 року працювала в колгоспі ім. Леніна, Хмелівська сільрада, Теребовлянський район, Тернопільська область. В трудовій книжці від 17.11.1970 зазначено, що така заповнена на ім`я [PERSON] [INFO] , яка 17.11.1970 прийнята на посаду техробітниці Тернопільської середньої школи №8. Із страхового свідоцтва про добровільне страхування домашнього майна серії [NUMBER] від 20.06.1988 вбачається, що таке видано гр. [PERSON] в тому, що на підставі Правил від 26.11.1980 укладено договір страхування домашнього майна, яке знаходиться за адресою смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області. У довідці від 22.09.2023 №1161 виданої виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради зазначено, що будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , станом 01.07.1990 року та станом на 15.04.1991 року - двір робітничий і рахується за померлою [PERSON] . Із погосподарської книги №1 Великоберезовицької сільської ради народних депутатів на 1980, 1981. 1982 p.p. вбачається, що головою двору домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Крім того, із погосподарської книги №1 Великоберезовицької сільської ради народних депутатів за 1986 - 1990 роки вбачається, що головою двору домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] , технічна працівниця Тернопільської СШ №8. Також, із погосподарської книги за 1996-2000 роки (вул. Шевченка, 1-74) Великоберезовицької селищної ради с. В. Березовиця, Тернопільського району, Том 1, вбачається, що головою двору домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , їй внучкою є [PERSON] [INFO] . Із книги прописки 1 по вул. Шевченка Великоберезовицької селищної ради с. В. Березовиця, Тернопільського району вбачається, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданого Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 10.05.2002, і в ньому зареєстроване її місце проживання. Із другої книги прописки [ADDRESS] вбачається, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданого Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 10.05.2002. і в ньому зареєстроване її місце проживання. Як вбачається з інформаційних довідок від 11.09.2023 №№ 814, 815 виданими Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ, рішення виконкому Великоберезовицької селищної ради народних депутатів від 14.12.1988 року №81 із додатком №1, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.12.1988 записаного в реєстровій книзі №1 за реєстровим №102, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зазначено [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження позивачки - [PERSON] серії [NUMBER] видане Великоберезовицькою сільською радою Тернопільський p/в ЗАГС 24.06.1983, її батьком зазначено [PERSON] . У довідці виданій виконкомом Великоберезовицької селищної ради народних депутатів Тернопільського району №311 від 10.03.1994 вбачається, що така видана матері позивачки - [PERSON] про те, що вона дійсно проживає в [ADDRESS] . Її сім`я складається: [PERSON] , 1955 p.p. (чоловік); [PERSON] , 1983 р.н. (дочка). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00042697231 від 12.12.2023 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] про що виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області зроблено актовий запис №9 від 04.03.1955. Відомості про матір: [PERSON] . Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 17.07.1998 Тернопільським РВ УМВС в Тернопільській області вбачається, що такий виданий на ім`я [PERSON] [INFO] який народився в с. Хмелівка Теребовлянського району Тернопільської області. Місце проживання: [ADDRESS] . Із повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12.12.2023 вбачається, що [PERSON] [INFO] , місце народження: с. Хмелівка Теребовлянського району Тернопільської області помер [INFO] . Місце смерті: смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 10.03.2009 Тернопільським РВ УМВС в Тернопільській області вбачається, що такий виданий на ім`я [PERSON] [INFO] яка народилася в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області. Місце проживання: [ADDRESS] . Допитана в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~суду пояснила, що вона товаришувала з мамою позивачки [PERSON] . Також, добре знала: [PERSON] , [PERSON] (невістка померлої [PERSON] ), сина [PERSON] (батько позивачки [PERSON] 1983 р.н.), [PERSON] 47 років, [PERSON] -50 років рідні брати [PERSON] , тобто [PERSON] . Цю родину вона знає орієнтовно років 50, оскільки невістка свідка разом із [PERSON] стояли торгували на базарі. Пізніше свідок переїхала в смт. В. Березовиця, де ближче познайомилася з останньою, ходили в гості, тісно спілкувались між собою. Сивак- [PERSON] разом із чоловіком та сином [PERSON] , якому на той час було 18 років, переїхали в [ADDRESS] , купили землю і почали будуватися. До того остання проживала в с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області. Працювала в колгоспі. Із розповіді [PERSON] [PERSON] знає, що чоловік її вирішив поїхати за кордон на заробітки, так як було дуже важко з грошима, але так і не повернувся. Остання працювала вже на той час на фермі, будівництво будинку вела сама, будинок будувала фактично сама, її чоловік в цьому участі не приймав. Він про себе взагалі не давав чути. Приблизно в 50 років, [PERSON] плакала і розказувала, що поміняла паспорт, але ніхто з родини про це не знав. Вже пізніше вона розказала про це. Вона була дуже замкнута після того, як її чоловік не повернувся з-за кордону, тому вона могла і не сказати, що поміняла паспорт. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] це одна людина. Таким чином, проводячи загальний аналіз зазначених вище документів, вказаних у них прізвищ, імен та по-батькові, дати і місця народження, місця роботи та проживання, коло родичів, можна дійти висновку що [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, оскільки зазначені вище документи видані для однієї і тієї ж особи. Також, із зазначених вище документів слідує, що позивака є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, [PERSON] , померлій [INFO] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.12.1988 записаного в реєстровій книзі №1 за реєстровим №102. 11.09.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень житлового будинку, загальна площа житлового будинку під літ. «А» становить 103,1 кв.м., житлова 64,3 кв.м. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного суду України, котрі викладено у Постанові №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. У 1960 році питання набуття права власності на житлові будинки регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до нього постановою Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які визначали умови та правові наслідки будівництва. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 №56) передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З 12.05.1985 порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) № 5-24/26, а з 25.05.1990 - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69. Відтак, до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Суспільна група робітничий двір існувала до 15.04.1991, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність». Так, у відповідності до положень чинного на той час ЦК Української PCP 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Крім того, згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001року № 127, індивідуальні (садибні) будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва. Вищенаведені обставини у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що спірне нерухоме майно побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином зареєстровано органом місцевого самоврядування - у погосподарських книгах. Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121, обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 - дня набрання чинності Інструкції. Як зазначено у в п.3.3 листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Як зазначено вище, відповідно до довідки №1161 виданої 22.09.2023 Виконавчим комітетом Великоберезовицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 та станом на 15.04.1991 року двір робітничий і рахується за померлою [PERSON] . Як вбачається із відповіді №9.6-6/328-24 наданої 23.04.2024 Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, за результатами проведеної перевірки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян фактів державної реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені стосовно [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Таким чином, в судовому порядку встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею - 103, 1 кв. м., житловою площею - 64, 3 кв.м. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна [PERSON] , відмови від прийняття спадщини не заявляла, а звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею - 103, 1 кв. м., житловою площею - 64, 3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved