Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 04.12.2018 р. між ПраТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансопортних засобів № АМ/8333257. У відповідності до умов вказаного Полісу страхувальник ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Opel», державний реєстраційний знак [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 23.09.2019 р. о 10 год. 30 хв. в м. Києві по пр. Степана Бандери, мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Opel» державний реєстраційний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля Subaru, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортному засобу «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2019 р. по справі № 756/13278/19 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник автомобіля «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернулась до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АМ/8333257. На підставі страхового акту № ОЦ/045/000/19/0128 від 18.11.2019 р. ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 19 870,35 грн. 01.10.2020 р. між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор (позивач) отримав право вимоги на відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у додатку №1 договору, в тому числі у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АМ/8333257 від 04.12.2018 р. Просить стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] (р/р [NUMBER] в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 9 935 грн. 17 коп.; Витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 858 грн. 88 коп.; Витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп. Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за те що 23.09.2019 р. близько 10 год. 30 хв. по пр. Степана Бандера, 20-А у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку руху, повертаючи на право, не переконався в безпеці, не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.10.1, 10.4 ПДР. 06.12.2018 р. між ПраТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансопортних засобів № АМ/8333257. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого трансопртного засобу марки «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. Власник транспортного засобу Subaru, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 23.09.2019 р. звернулась з заявою про страхове відшкодування до ПрАТ «УПСК». Відповдіно страхового акту № ОЦ/045000/19/0128 розмір страхового відшкодування становить 19 870,35 грн. Платіжним дорученням № 11 від 18.11.2019 р. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 19 870,35 грн. 16.03.2020 р. ПрАТ «УПСК» [PERSON] була направлена вимога про відшкодування збитків в порядку регресу. 01.10.2020 р. між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 договору, в тому числі у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АМ/8333257 від 04.12.2018 р. Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання договору сторонами, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування в порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини першої ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Так, відповідно до ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тарснопртних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповдіно п. 13.2 ст. 13 зазначеного Закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Висновки суду. Згідно Полісу АМ 8333257 застрахована відповідальність [PERSON] , [INFO] , свідоцтво пенсіонера [NUMBER] . Зважаючи на те, що на момент ДТП, забезпеченим транспортним зсобом керував [PERSON] , що суперечить умовам договору, відповідно до положень ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тарснопртних засобів», тому відповідач зобов`язаний відшкодувати 50% заподіяної шкоди, що становить 9 935,17 грн. З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 455307 вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з видом економічної діяльності «69.10 Діяльність у сфері права». Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним. У статті 517 Цивільного кодексу України не визначений виключний перелік документів, які засвідчують права, що передаються, тому залежно від особливостей конкретних правовідносин таким документом може бути і сам договір, який підтверджує факт виникнення та існування первісних зобов`язальних відносин. У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом не встановлено обставин, за яких правомірність правочину про відступлення права вимоги, на підставі якого відбувся перехід права вимоги від ПрАТ «УПСК» до ФОП [PERSON] , у передбаченому законом порядку спростована на підставі судового рішення. Оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Окрім цього, між Адвокатом Самойленком П.М. та ФОП [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019, укладено додаткову угоду №0128 від 13.03.2023 р., складено акт виконаних робіт (наданих послуг) від 13.03.2023, на підставі якого та згідно платіжної інструкції №Р24АР24А946765033D1198 від 13.03.2023 за надання правової допомоги, а саме: аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі, написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду, подання позовної заяви через систему «Електроний суд», супровід та контроль судової справи, позивачем сплачено 4 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому вказана вимога підлягає задоволенню та стягненню з відповідача 4 000 грн, витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору на користь відповідача у розмірі 858,88 грн. також підлягають задоволенню.

Outcome: approved