Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про: 1) встановлення факту належності позивачу заповіту від 9 жовтня 1991 року, складеного її бабою [PERSON] та посвідченого виконавчим комітетом Березолуківської сільської ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області; 2) визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0194636. За життя [PERSON] все належне їй майно заповіла онуці [PERSON] . Про наявність цього заповіту позивач дізналась лише у грудні 2023 року. Маючи намір оформити спадщину [PERSON] звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку для її прийняття та наявність розбіжностей у написанні по-батькові позивача у заповіті та паспорті. У зв`язку із цим [PERSON] просить встановити факт належності їй вказаного заповіту та визначити додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .\~ Ухвалою суду від 18 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання і витребувано з Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області копію спадкової справи № 457/2008, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ухвали суду від 9 квітня 2024 року підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги. Представник позивача [PERSON] давав пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Допитана в порядку ст. 92 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позивач [PERSON] показала, що у грудні 2023 року їй зателефонували з Копачівської сільської ради щодо оформлення позивачем частини права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] . Позивач повідомила ці обставини сестрі [PERSON] і остання переглянувши документи, що залишились після смерті баби, знайшла заповіт [PERSON] , який передала позивачу. [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті баби, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що на час відкриття спадщини разом з бабою не проживала і [PERSON] не повідомляла позивачу про складення на її ім`я заповіту. З матір`ю та сестрою [PERSON] мала складні відносини і не спілкувалася. Ці обставини зумовили те, що [PERSON] дізналась про наявність заповіту лише в грудні 2023 року. Представник відповідача Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області у судове засідання не з`явився. Від імені сільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника та відсутність заперечень проти позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання позивача та свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що позивач записана як [PERSON] ( [PERSON] ), яка народилася [INFO] в с. Яблунівка Рожищенського району Волинської області, зареєстроване місце проживання з 21 листопада 1997 року в [ADDRESS] ). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , є онукою [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією довідки Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області від 12 лютого 2024 року № 75 [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована у с. Яблунівка. Заповіт від її імені посвідчувався виконкомом Березолуківської сільської ради 9 жовтня 1991 року за № 4. За змістом копії заповіту [PERSON] , посвідченого Березолуківською сільською Радою народних депутатів Рожищенського району Волинської області 9 жовтня 1991 року та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за № 4, вбачається, що спадкодавець заповіла усе належне їй майно онуці [PERSON] (Євгеніївні). Отже, з досліджених в суді копії паспорта заявника, вказаних вище документів, які підтверджують, що [PERSON] ( [PERSON] ) є онукою [PERSON] , і копії заповіту вбачається неоднакове написання по батькові позивача. З копії постанови державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Демчук Т.М. від 11 березня 2024 року № 156/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та розбіжністю в написанні по-батькові позивача в заповіті та її паспорті (« [PERSON] ївна» та « [PERSON] »). Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення відшукуваного позивачем факту матиме правове значення для оформлення нею спадкових прав. Отже, є підстави для задоволення позову в частині встановлення факту належності позивачу [PERSON] вказаного заповіту [PERSON] , оскільки в суді доведено доказами, що при його оформленні допущено помилкове написання по батькові позивача. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.\~1223\~ЦК передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Нормою частин 1, 3 ст. 1268 ЦК визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частини 1, 2 ст. 1269 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Як вбачається з копії спадкової справи № 457, заведеної до майна померлої [PERSON] , 9 вересня 2008 року до Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини і 23 січня 2009 року на підставі ст. 1241 ЦК їй видано свідоцтво про право на спадщину на права на земельну частку (пай) згідно із сертифікатом серії ВЛ № 0194636, права на майовий пай відповідно до сертифікату серії ВЛ № 0113794 та права на грошові заощадження, що зберігаються у Рожищенському відділенні Ощадного банку України. Відповідно до\~ст.\~63\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(в\~редакції станом\~на час\~заведення вказаної\~спадкової справи)\~державний нотаріус,\~який одержав\~від спадкоємців\~повідомлення про\~відкриття спадщини,\~зобов`язаний\~повідомити про\~це тих\~спадкоємців,\~місце проживання\~або роботи\~яких йому\~відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Матеріали спадкової справи не містять даних про прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом [PERSON] та іншими, окрім [PERSON] , спадкоємцями за законом. Крім того відсутні відомості про те, що нотаріус повідомив позивача про наявність заповіту [PERSON] , складеного на її ім`я, або ж зробив виклик [PERSON] шляхом публічного оголошення чи повідомлення про це у пресі. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що вона є рідною сестрою позивача і в грудні 2023 року від працівників Копачівської сільської ради дізналася про наявність неоформленої частини паю після баби [PERSON] . Дочка свідка знайшла у документах заповіт за яким [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] і відразу передала його позивачу. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, така обставина, як необізнаність позивача [PERSON] про наявність заповіту свідчить про існування істотних труднощів для подання нею у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, а тому позовна заява [PERSON] в частині визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] підлягає до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачем відповідно до заявленого під час розгляду справи клопотання.

Outcome: approved