Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

В жовтні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Кошеленко А.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - 12/25 часток житлового будинку [ADDRESS] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Універсальна товарна біржа «Партнер». В обґрунтування позову зазначив, що 14.08.2000 року на Універсальній товарній біржі «Партнер» між ним і [PERSON] , [PERSON] , що діяла від свого імені та імені неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , з іншого боку, було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, який зареєстровано в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №435. Відповідно до цього договору сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, повністю виконали умови угоди. На підставі цього договору, КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» 14.08.2000 року зареєстровано право власності на 12/25 часток житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] . Під час укладання вказаного договору на біржі було пояснено, що відповідно до ч.3 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», та ст.9 ЖК України, зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін і доповнень до Житлового Кодексу Української PCP» від 06.05.1993 року, громадянам надається право на придбання квартир на біржових торгах і такі угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На теперішній час вона звернулася до Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради з метою внесення відповідної інформації про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та мати можливість в будь-який час розпоряджатися своїм нерухомим майном, однак їй відмовлено в цьому. Позивачу роз`яснено, що угоди затверджені на біржі не є правовстановлюючими документами. Ухвалою суду від 20.10.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.01.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 12.02.2024 року до суду надійшла позовна заява після усунення недоліків. Ухвалою суду від 16.02.2024 року замінено неналежного відповідача та залучено до участі у справі третю особу. Ухвалою суду від 12.04.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.24, 98) надала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надали, відзив на позов не подали, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином (а.с.44-47, 53-56, 62-65, 75-78, 86-89, 92-97). Представник третьої особи Універсальної товарної біржі «Партнер» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не подав (а.с.51, 73, 79). Суд на підставі ст.ст.178, 223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку, за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 224 ЦК України (в ред.1963р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язаний, передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язаний прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 227 ЦК України (в ред.1963р.) - договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в ред.1963р.), якщо одна сторона повністю виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, але угода нотаріально не посвідчена, то суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» товарним біржам дозволялося посвідчувати угоди купівлі-продажу. Згідно до ст. 657 ЦК України (в ред. 2003р.) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку, квартири, або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд, може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що 14.08.2000 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що діяла від свого імені та імені неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] продали, а позивач [PERSON] купив 12/25 часток житлового будинку [ADDRESS] . До підписання договору продавці одержали від покупця кошти в сумі 1500 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.08.2000 року (а.с.6). Зазначений договір зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Партнер», про що зроблено запис в Журналі реєстрації угод за №435. Даний договір купівлі-продажу не був оформлений в нотаріальній конторі через юридичну необізнаність сторін. Крім того, КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» раніше визнавало та зареєструвало за [PERSON] право власності на вказану нерухомість, що підтверджується копією реєстраційного напису та світлокопією технічного паспорту (а.с.6, 7-8). Листом від 01.08.2023 року позивачу було повідомлено, що оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, то відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації прав власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомості (а.с.5). Також судом взято до уваги, що на даний момент втрачена можливість посвідчити вказаний договір купівлі-продажу нерухомості нотаріально, оскільки з моменту укладення договору пройшло більш ніж 20 років, позивач не обізнаний про фактичне місце мешкання відповідачів, не підтримує з ними зв`язок, не обізнаний про будь-які засоби зв`язку з відповідачами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу дійсним, без нотаріального посвідчення.

Outcome: approved