Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

27 листопада 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що вона перебувала з 25 липня 2005 року у шлюбі з відповідачем [PERSON] 03 березня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та з 01 вересня 2023 року навчається в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, є студенткою І курсу факультету педагогіки, психології зі спеціальності 073 Менеджмент. Позивач указує, що дочка повністю знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання і навчання дочки не надає.\~\~ Позивач уважає, що відповідач на підставі ст. 199 СК України зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а тому просить судовим рішенням стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 24 листопада 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, наполягала на стягненні з відповідача на користь її дочки [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки, за її словами, відповідач не тільки отримує пенсію по інвалідності, а ще й працює та отримує заробітну плату, тому має змогу сплачувати аліменти в наведеному розмірі. Повнолітня дочка навчається на денній формі навчання за контрактом та повністю перебуває на її (позивача) утриманні, тому потребує фінансової допомоги з боку батька. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він частково визнає позовні вимоги позивача, згодний з тим, що він повинен матеріально забезпечувати свою дитину, проте відповідач не погоджується з розміром аліментів, який просить стягнути з нього позивач. Відповідач уважає, що достатнім та справедливим буде стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частки його доходу (заробітку), оскільки він має ІІІ групу інвалідності армії, його єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, наразі відповідач перебуває в іншому шлюбі з [PERSON] , у якому в нього народився син [PERSON] , [INFO] . Крім того, на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина дочка [PERSON] , [INFO] , на яку відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) в рамках виконавчого провадження № 39560065. Маючи дохід у виді пенсії, не маючи можливості працевлаштуватися, відповідач, окрім спільної з позивачем дочки, ще має 2 малолітніх дітей, а тому не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки свого доходу. Відповідач указує, що позивачем не доведено, що нею здійснюються витрати на утримання дочки, та не надано жодного доказу в обґрунтування заявленого до стягнення розміру аліментів.\~ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання позивач не з`явилася, до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом установлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 березня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199-201 СК України).\~ Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. [PERSON] , [INFO] , досягла 18 років (а. с. 5). Згідно з довідкою Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя № 155\~ від 04 грудня 2023 року [PERSON] з 01 вересня 2023 року навчається в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти факультету педагогіки, психології, соціальної роботи та мистецтв, ОПП Менеджмент зі спеціальності 073 Менеджмент денної форми навчання за кошти фізичних осіб. Термін навчання за вказаним рівнем становить 3 роки 10 місяців. За умови повного виконання навчального плану та успішного складання атестаційного екзамену студентка закінчить навчання 30 червня 2027 року (а. с. 17). Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги № 23125 від 01 вересня 2023 року, укладеним між Ніжинським державним університетом імені Миколи Гоголя та замовником освітньої послуги [PERSON] , загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання здобувача вищої освіти [PERSON] становить 112040 грн., замовник вносить плату щосеместрово (а. с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 5026 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою ЦНАП Носівської міської ради Чернігівської області (а. с. 7). Відповідач\~\~\~\~ [PERSON] відповідно до відповіді № 338256 від 28 листопада\~\~ 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13), а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із відзиву на позовну заяву (а. с. 48-51). Отже, [PERSON] є належним позивачем у цій справі. Позивачем подано до суду довідку № 10/01-24-01 від 10 січня 2024 року, відповідно до якої вона працює в ТОВ «ПРО Маркетинг» на посаді прибиральника службових приміщень відділу з обслуговування ТОВ «Експандіа» з 28 травня 2023 року, за період з 28 травня 2023 року по 31 грудня 2023 року нею отримано дохід в розмірі 60613,17 грн без урахування податків та зборів. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач посилається на те, що повнолітня дочка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, повністю перебуває на її утриманні, відповідач добровільно допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, не надає. Ураховуючи це, позивач просить стягнути з відповідача аліменти, визначивши їх розмір у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме: 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Із відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги позивача, не заперечує свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, згодний на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини його доходу (заробітку). Із доданих до відзиву доказів убачається, що [PERSON] має ІІІ групу інвалідності армії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а. с. 53), отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року складає 37992,21 грн, що підтверджується копією довідки про доходи № 1302 УПФУ у Вінницькій області (а. с. 54). Наразі [PERSON] перебуває в іншому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 57). Від указаного шлюбу він має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 58). Крім того, із повідомлення Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що на виконанні у відділі ДВС у м. Вінниці перебуває виконавче провадження\~ з примусового виконання виконавчого листа № 208/2467/2012, що виданий 06 червня 2012 року Калинівським районним судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2012 року і до повноліття. Відрахування на користь [PERSON] проводяться з пенсії [PERSON] , станом на 18 березня 2024 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а. с. 59). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України) яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне\~\~ становище\~\~ дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою,\~\~ сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані зокрема, вартість навчання. Вирішуючи спір, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. З матеріалів справи встановлено, що повнолітня дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання за контрактом у Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, відповідно, потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, у зв`язку з навчанням за денною формою не має можливості працювати та не має джерела власних доходів. Відповідач має ІІІ групу інвалідності армії, отримує пенсію по інвалідності, при цьому на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отже, беручи до уваги зазначені обставини, а також потребу повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в матеріальній допомозі від батька, наявність в останнього можливості надавати таку допомогу, розмір прожиткового мінімуму, ураховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засади цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд уважає достатнім стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Суд уважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності, справедливості та витратам, пов`язаним із навчанням.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів за цим судовим рішенням можливе до настання однієї з умов: досягнення 23 років або закінчення навчання. Зважаючи на те, що згідно з довідкою про навчання повнолітня [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2027 року, тобто ще до досягнення нею 23 років, аліменти за цим судовим рішенням можуть бути стягнуті тільки до 30 червня 2027 року. Ураховуючи вищевикладене, суд уважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 27 листопада 2023 року, та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial