Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Заявник через свого представника звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просив суд встановити факт недостовірності інформації, розміщеної на сайтах Антикор, Гром та OCCRP (ОСіСіЕрПі), де були оприлюднені публікації, в яких викладено відомості, які є недостовірною інформацією, принижують честь, гідність та завдають шкоди діловій репутації [PERSON]: 22 лютого 2023 року , 09:27, « [INFO]» (в оригіналі на сайті російською), в перекладі українською - « [INFO] »: [INFO]. Тотожня публікація розміщена 22 лютого 2023 року , о 22:12, під заголовком « [INFO] ». Електронне посилання URL: [INFO] в якій вказується посилання на першоджерело OCCRP (ОСіСіЕрПі): - 02 квітня 2023 року , о 03:11, розміщено публікацію під заголовком « [INFO] » (в оригіналі на сайті російською), в перекладі українською: « [INFO] », електронне посилання URL: [INFO]. Також аналогічна публікація розміщена 02 квітня 2023 року , о 15:30, під заголовком «[INFO]». Електронне посилання URL: [INFO] де вказується посилання на джерело OCCRP (ОСіСіЕрПі). - 21 лютого 2023 року , о 14:06, розміщена публікація під заголовком « [INFO] » (в оригіналі на сайті російською), в перекладі українською: « [INFO] », електронне посилання [INFO] автора не зазначено, є посилання на джерело OCCRP (ОСіСіЕрПі). 06 лютого 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, яку 13 лютого 2024 року передано судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 19 лютого 2024 року ухвалою судді заяву залишено без руху, на виконання якої - усунення недоліків у своїй заяві - 26 лютого 2024 року представник заявника подала заяву про встановлення юридичних фактів у новій редакції /а. с. 131-132, 135, 136-144/. 26 лютого 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження /а. с. 145/. 23 квітня 2024 року представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання заявник, його представник не з`явилися, з огляду на подану заяву від 23 квітня 2024 року. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Наявність спірних публікацій (три публікації) на веб-сайті grom-ua.org підтверджується копією висновку експерта за результатами комп`ютерно-технічного дослідження № 064 від 01 грудня 2023 року. Оскільки перша і друга публікації, розміщені на сайті antikor.com.ua, є тотожними відповідним двом публікаціям розміщеним на сайті grom-ua.org стосовно них проводилось одне семантико-текстуальне дослідження. Згідно з висновком експерта № 10187 за результатами проведення семантико-текстуального дослідження від 08 серпня 2023 року стосовно публікацій №№ 1 , 2 та висновку експерта № 065 за результатами проведення семантико-текстуального дослідження від 04 грудня 2023 року стосовно публікації № 3 , висловлювання, наведені у пункті 1 дослідницької частини висновків експертів є твердженнями, в яких об`єкти, події, інші сутності та їхні якості представляються як такі, що мають місце насправді, а інформація, яка в них міститься, передбачає можливість верифікації, тобто оцінку істинності наведених відомостей, й викладена у формі фактичних тверджень. Як випливає із загального змісту досліджуваних текстів, їх стилістичних особливостей, значень лексичних єдностей, за допомогою яких характеризується особистість [PERSON] та діяльність його і юридичної особи « Eliminalia », можна стверджувати, що у загальному контексті висловлювань ці словосполучення та фразові єдності мають виражену негативну конотацію, тобто є носіями негативної інформації, а зміст вказаних в цьому пункті фрагментів текстового матеріалу полягає у змалюванні негативного образу [PERSON] та юридичної особи « Еліміналія », що у своїй підприємницькій діяльності нехтують нормами етики та моралі, порушують закон. Звичайно, що такий негативний образ підприємця суперечить загальноприйнятим нормам моралі і поведінки, а отже є інформацією негативного характеру щодо особи [PERSON] та юридичної особи « Еліміналія ». Публікацію із заголовком « [INFO]» підписано grom-ua, електронне посилання [INFO]: « [INFO]» (22/02/2023 - 09:27): «Пов`язані з Eliminalia агентства сурогатного материнства підозрюють в організації фіктивних шлюбів, фальсифікації документів для контрабанди немовлят із України та торгівлі дітьми, йдеться у розслідуванні OCCRP», тому твердження хибне, інформація недостовірна. «[PERSON], власнику агентства з відмивання репутації Eliminalia, належать частки у кількох агенціях сурогатного материнства в Україні. Ще одним співвласником був іспанець [PERSON] - педофіл, засуджений за сексуальне насильство над [PERSON] та його сестрою. За даними української поліції, агентства сурогатного материнства (за контекстом, і агенції, що належать [PERSON] ) торгували немовлятами, передаючи клієнтам чужих дітей, і брехали потенційним батькам про свої можливості». [PERSON] не належать частки в агенціях сурогатного материнства в Україні. Зі зведеної таблиці видно, що заявник був в різний час пов`язаний із 12 українськими компаніями. Серед видів діяльності цих компаній чи найменувань не значаться «агенції сурогатного материнства». Крім того в таблиці відзначена відсутність зв`язку заявника та його компаній з [PERSON] . Відповідно інша частина твердження щодо звинувачення заявника у торгівлі дітьми хибна. Оскільки доведена відсутність агенцій сурогатного материнства, пов`язаних із заявником, відтак твердження щодо пов`язаності таких агенцій із компанією Еліміналія також хибне. [PERSON] не є співвласником компаній разом із заявником. Отже, твердження № 2, 3 хибні і є недостовірною інформацією. «Коли [PERSON] звільнили, він і його колишня жертва (за контекстом [PERSON] ) разом зайнялися бізнесом». У заявника та [PERSON] відсутній спільний бізнес. «Судячи з корпоративної документації, у 2013 році [PERSON] заснував в Іспанії компанію Subrogalia, яка допомагала парам, які не могли зачати дитину, знайти сурогатних матерів. Незабаром після того, як [PERSON] вийшов із в`язниці, його прийомний син став власником ще однієї Subrogalia в Україні». Заявник не є прийомним сином [PERSON] . В Україні юридична особа (Суброгалія) не зареєстрована, отже і твердження хибне і є недостовірною інформацією. «Але незабаром підприємства (за контекстом, і агенції, що належать [PERSON] - коментар експерта) звинуватили у торгівлі дітьми. Репортери дізналися, що як мінімум у двох країнах щодо Subrogalia проводили розслідування. Компанію підозрювали в тому, що вона торгувала немовлятами і передавала зневіреним парам малюків, які не були їхніми біологічними дітьми». Відносно Суброгалії відсутні судові рішення у подібних звинуваченнях, що підтверджується довідками про відсутність кримінальної відповідальності юридичної особи. В Україні подібна юридична особа відсутня. Тому таке твердження хибне і є недостовірною інформацією. «Subrogalia входить до мережі підприємств [PERSON] та [PERSON] , яка охоплює дев`ять країн. Серед цих підприємств та Eliminalia, яка займається управлінням репутацією. Компанія пускала в хід погрози та фейкові новини, а її співробітники видавали себе за чиновників Європейського союзу, щоб приховати сумнівне минуле клієнтів, багато з яких були злочинцями». Згідно з довідками про Еліміналія , ця юридична особа не пов`язана з [PERSON] . Згідно з довідкою про несудимість, щодо Еліміналії були відсутні подібні судові рішення. Крім того жодна іспанська Суброгалія (в Україні така компанія відсутня) не пов`язана із [PERSON] , тому твердження хибне і є недостовірною інформацією. Крім того сторона в договірних відносинах не зобов`язана перевіряти наявність/відсутність судимості свого контрагента, адже діє презумпція невинуватості, добропорядності та законослухняності особи. «[PERSON] публічно заявляв, що володіє Subrogalia, але судячи з корпоративних документів, насправді контрольний пакет акцій українського підприємства належить [PERSON] . Коли репортери El Confidencial запитали [PERSON] , чому він погодився стати номінальним керівником, він відповів, що це була особиста послуга, «оскільки я зруйнував життя [PERSON] та його родини». В Україні така юридична особа не зареєстрована, тому твердження хибне і є недостовірною інформацією. «2017 року [PERSON] відкрив в Україні власну клініку ЕКО під назвою InterFiv . У 2021 році один із синів [PERSON] став її бенефіціарним власником. За кілька тижнів до весілля [PERSON] українські правоохоронці обшукали офіси InterFiv у Києві. У правоохоронних органах InterFiv запідозрили у торгівлі людьми, серед іншого компанію звинуватили у тому, що вона передавала батькам чужих дітей. Крім того, InterFiv нібито влаштовувала фіктивні шлюби та підробляла документи, щоби незаконно вивозити дітей з України. Ні [PERSON], ні [PERSON] , ні комусь із їхніх рідних звинувачень не пред`явили. У лютому 2022 року суд продовжив розслідування на рік. А за тиждень вторгнення Росії в Україну завадило розгляду». Заявнику не були пред`явлені звинувачення та застосовані відповідні запобіжні заходи про що свідчить довідка заявника про відсутність судимості в Україні та в Іспанії і Європейському союзі, посвідка на проживання. Проведення слідчих дій, не означає доведений факт правопорушення та винуватість особи. Однак відомості в публікації викладені навмисно таким чином, щоб посіяти сумнів у читачів в добропорядності заявника шляхом згадування його імені поряд із негативним фактом об`єктивної дійсності. Відтак відомості в твердженні є перекрученими, неповними (недостовірними), такими що спрямовані створити у читача негативний образ заявника. « [PERSON] та [PERSON] відмовилися від InterFiv і заснували для управління клінікою в Києві нову компанію InterEko. Але й тут не обійшлося без проблем із законом». - Зв`язок заявника з цією юридичною особою станом на дату реєстрації - 27 квітня 2021 року відсутній. Згідно з витягом з Опендатабот ця юридична особа не згадується у жодному судовому рішенні, а отже твердження - хибне і є недостовірною інформацією. Вбачається, що більшість тверджень в цій публікації є недостовірними, відтак ця публікація має бути видалена із сайту https://grom-ua.org як така, що порочить честь, гідність та ділову репутацію заявника. Публікація із заголовком «« [INFO] » (російською, як викладено на сайті), у перекладі українською «[INFO]», електронне посилання [INFO] Ця публікація тотожня публікації на веб-сайті antikor під заголовком: ««[INFO]», розміщена 02 квітня 2023 року о 15.30, електронне посилання URL: [INFO] Підпис відсутній. В тексті наявне посилання на джерело OCCRP електронне посилання [INFO] однак Гугл обмежив доступ до матеріалів італійського партнера OCCRP після скарги на статтю про «відмивачів репутації». Це можна оцінити, як визнання Гугл інформації, викладеної в цій публікації як недостовірної, такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію заявника. «[INFO]. За скандальною компанією стоїть педофіл, який торгує українськими дітьми» (заголовок) - Іспанська Компанія Еліміналія , про яку йдеться в публікації не пов`язана з [PERSON] , що підтверджується документально /а. с. 110-118, 119-124/. «Це розслідування про компанію з управління репутацією Eliminalia, яка, ймовірно, надсилала фіктивні скарги на порушення GDPR імені клієнтів, щоб у Google відображалися лише потрібні результати». Це припущення, яке негативно впливає на ділову репутацію заявника. Оскільки створює у читачів враження, що заявник у своїй підприємницькій діяльності нехтує нормами етики та моралі, порушує закон. «В основу розслідування ліг витік тисяч файлів, які отримала французька некомерційна організація Forbidden Stories і передала OCCRP та іншим партнерам. У статті йдеться про те, що Eliminalia подавала хибні, а часом і шахрайські позови, а також використала безліч сумнівних прийомів, щоб заглушити критику на адресу своїх клієнтів - залякувала журналістів та розповсюджувала фейкові новини». Наявні у матеріалах справи докази свідчать про відсутність судимості Eліміналія та пов`язаних із нею посадових осіб. Залякування журналістів, пов`язане з їх професійною діяльністю є кримінальним правопорушенням. Якби інформація, наведена в цьому твердженні була правильною, були б зареєстровані кримінальні провадження та наявні рішення судів, що підтверджують вину цієї юридичної особи та пов`язаних із нею фізичних осіб в правопорушенні, яке інкримінується. Однак відповідні рішення судів відсутні і щодо заявника і щодо юридичної особи. Це твердження - наступний приклад викладення неповної, перекрученої інформації про заявника, щоб опорочити його честь, гідність та ділову репутацію /а. с. 110-118, 119-124/. «Серед 1400 клієнтів, які звернулися до компанії, щоб «відмити» репутацію, співробітники IrpiMedia знайшли десятки осіб, підозрюваних чи засуджених за різні злочини - від наркоторгівлі до шахрайства». Така інформація спеціально створює враження про негативний образ заявника. Адже пересічний читач не завжди зможе проаналізувати її: має діяти презумпція невинуватості, тобто до вироку суду, який набрав чинності, особа вважається невинуватою. Крім того, навіть якщо обвинувальний вирок набув чинності, засуджена особа має право на невтручання в її особисте життя, на право бути забутою. Це стосується клієнтів компанії. Також, як вже зазначалось, не можна клієнта ототожнювати із виконавцем послуги для нього. В свою чергу Еліміналія , діяла абсолютно правомірно: якщо підтверджена в установленому законом порядку вина особи відсутня - ця особа є невинуватою. Якщо ж вирок набув законної сили, то дійсно у такої особи наявне право бути забутою. Тож це твердження, як і інші, є перекрученою інформацією, що порушує немайнові права заявника, а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію. «Першопрохідниками індустрії управління репутацією стали два відомі підприємці, [PERSON] та [PERSON] , і керувалися вони особистими інтересами. [PERSON] заснував компанію Eliminalia, яку OCCRP та IrpiMedia називають «репутаційним ландроматом» для злочинців.» Це твердження не відповідає дійсності виходячи з обґрунтування, наведеного вище. Інформація є перекрученою (недостовірною), адже не всі клієнти Еліміналія є «злочинцями», крім того компанія не несе відповідальності за вчинки своїх клієнтів. Разом із тим інформація спеціально подана з перебільшенням для створення негативного образу заявника. «В Іспанії слідчі підозрюють, що таємний власник Eliminalia - це [PERSON] , нотаріус, засуджений за сексуальне насильство над тоді ще неповнолітнім [PERSON].» Зв`язок Еліміналія з цією фізичною особою спростовується офіційними реєстраційними документами Еліміналія. « [PERSON] , 2015 року засуджений за фіктивне банкрутство, до 2018 року був партнером [PERSON] в Італії…,». Якщо навіть і припустити, що цей факт щодо засудження [PERSON] є достовірним, то по-перше, наявність судимості не повинно ставити хрест на всьому подальшому житті людини - стигматизація неприпустима в правовому суспільстві, по-друге, контрагенти не зобов`язані перевіряти факт судимості один одного. Однак автор публікації навмисно негативну інформацію щодо [PERSON] подає у контексті із іменем заявника. При такому стилістичному прийомі у читача складається негативний образ заявника, формується упередження щодо його добропорядності. Отже таке подання інформації порочить честь, гідність та ділову репутацію заявника. «…Судячи з даних, власники і управляючі цими компаніями були клієнтами Eliminalia і лише потім стали її діловими партнерами. [PERSON] , гендиректор ReputationUp, сказав, що у компанії «вирішили припинити будь-які відносини з Eliminalia, як тільки ми зрозуміли, що їхні методи роботи не відповідають нашому передовому підходу». Контрагенти мають право припиняти договірні відносини, це звичайна поведінка і не характеризує негативно особу. Невідповідність методів роботи «передовому підходу» не означає використання протиправних методів. Однак в контексті викладеного в публікації матеріалу, таке твердження читачем теж сприймається в негативному сенсі. Звісно, що це твердження підсилює негативний образ заявника, створений автором цієї публікації. Враховуючи викладене, більшість тверджень в цій публікації є недостовірною інформацією, такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію заявника. Ці твердження мають бути спростованими, а публікація видалена із веб-сайту grom-ua.org так само, як є видаленою із веб-сайту OCCRP. Публікація із заголовком « [INFO] » (російською, так як розміщено на сайті), в перекладі українською « [INFO] », розміщеної у мережі Інтернет за посиланням: [INFO] Предметом семантико-текстуального дослідження був текст цієї статті, викладений на сайті російською. При цьому інтерфейс сайту grom-ua.org не передбачав вибору мови, про що можна переконатись із фото статті. При порівнянні перекладу та оригіналу текстів можна дійти висновку, що вони збігаються один з одним за тематикою, лексичним наповненням та граматичним оформленням, через що можуть розглядатись як єдиний предмет. На підтвердження цього експертом [PERSON] , який був експертом не тільки в цьому дослідженні, але й у дослідженні № 10187 від 08 серпня 2023 року, висловлена саме така позиція. « Сотрудники испанской компании Eliminalia угрозами и юридическим давлением пытались заставить журналистов удалить материалы в интересах клиентов с сомнительной репутацией, манипулировали поисковой выдачей и распространяли фейковые новости. А одним из самых эффективных способов зачистки неугодных статей стала перепубликация материала после его выхода и злоупотребление законом о защите авторских прав». («Співробітники іспанської компанії Eliminalia погрозами та юридичним тиском намагалися змусити журналістів видалити матеріали на користь клієнтів із сумнівною репутацією, маніпулювали пошуковим наданням та розповсюджували фейкові новини. А одним із найефективніших способів зачистки непотрібних статей стала перепублікація матеріалу після його виходу та зловживання законом про захист авторських прав». Якби такі діяння були присутні з боку працівників Еліміналія , про це було б журналістами неодмінно заявлено до правоохоронних органів і були б порушені відповідні провадження. Однак відносно Еліміналії відсутні будь-які кримінальні провадження. Відтак подана інформація в першій частині твердження є недостовірною. «Об этом стало известно благодаря утечке внутренних документов Еliminalia, которыми поделилось французское некоммерческое издание Forbidden Stories. Среди прочего выяснилось, что швейцарский банк CBH, вероятно, заплатил Eliminalia, чтобы добиться удаления расследования OCCRP о связи СВH с офшорными фирмами российского миллиардера [PERSON] » «Про це стало відомо завдяки витоку внутрішніх документів Еліміналія , якими поділилося французьке некомерційне видання Форбіден Сторіс. Серед іншого з`ясувалося, що швейцарський банк CBH, ймовірно, заплатив Еліміналія , щоб вилучити розслідування OCCRP про зв`язок СВH з офшорними фірмами російського мільярдера [PERSON] » Щодо підкресленого - наявне припущення автора про твердження щодо ймовірності заявленої інформації. Припущення, означає надання неповної інформації, що є ознакою недостовірності інформації. Отже твердження є недостовірним. «…Согласно испанскому корпоративному реестру, до ноября 2022 года единственным владельцем Eliminalia был 30-летний испанский предприниматель [PERSON], который сейчас, вероятно, живет в Грузии. «Мне было невыносимо натыкаться в Интернете на истории о произошедшем со мной в детстве», - написал [PERSON] в своей автобиографии «Секрет успеха». К созданию компании основателя Eliminalia подтолкнуло желание стереть собственное прошлое: в детстве он пережил сексуальное насилие». «…Згідно з іспанським корпоративним реєстром, до листопада 2022 року єдиним власником Еліміналія був 30-річний іспанський підприємець [PERSON] , який зараз, ймовірно, живе в Грузії. «Мені було нестерпно натикатися в Інтернеті на історії про те, що сталося зі мною в дитинстві», - написав [PERSON] у своїй автобіографії «Секрет успіху». До створення компанії засновника Еліміналія підштовхнуло бажання стерти власне минуле: у дитинстві він пережив сексуальне насильство». Відповідно до наданих суду доказів, заявник не проживає в Грузії. «…Ранее [PERSON] также заявлял, что контролирует обширную сеть предприятий, включая украинскую компанию суррогатного материнства «Суброгалия», которая находится под следствием по подозрению в торговле детьми». («Раніше [PERSON] також заявляв, що контролює велику мережу підприємств, включаючи українську компанію сурогатного материнства «Суброгалія», яка перебуває під слідством за підозрою у торгівлі дітьми». «Eliminalia наняли, чтобы избавиться от расследования OCCRP о связи швейцарского банка CBH с офшорными компаниями российского миллиардера [PERSON] »; В 2019 году редакторы OCCRP получили уведомление о нарушении правил ЕС о защите данных. Письмо поступило с адреса [INFO] - это один из доменов, с которых Eliminalia рассылала правовые угрозы различным медиа, многие якобы от лица члена Еврокомиссии из Брюсселя [PERSON]. Специалисты компании Quirium проанализировали исходный код одного из писем и выявили, что его отправили с IP-адреса в Украине, где до начала полномасштабного российского вторжения базировалась Eliminalia». « Еліміналія найняли, щоб позбутися розслідування OCCRP про зв`язок швейцарського банку СіБіЕйч з офшорними компаніями російського мільярдера [PERSON] ». У 2019 році редактори OCCRP отримали повідомлення про порушення правил ЄС щодо захисту даних. Лист надійшов з адреси [INFO] - це один із доменів, з яких Еліміналія розсилала правові загрози різним медіа, багато нібито від імені члена Єврокомісії з Брюсселя [PERSON] . Фахівці компанії Квіріум проаналізували вихідний код одного з листів та виявили, що його відправили з IP-адреси в Україні, де до початку повномасштабного російського вторгнення базувалася Еліміналія».) Спростування аналогічне наведеного у твердженні. Інформація є перекрученою, а відтак недостовірною. «Согласно утечке, к Eliminalia обращались более 1400 клиентов, в том числе осужденные или обвиняемые в различных преступлениях: от торговли наркотиками и сексуального насилия до мошенничества и отмывания денег». «Згідно з витоком, до Eліміналія зверталися понад 1400 клієнтів, у тому числі засуджені чи обвинувачені у різних злочинах: від торгівлі наркотиками та сексуального насильства до шахрайства та відмивання грошей». Підкреслена інформація спеціально створює враження про негативний образ заявника. Адже пересічний читач не завжди зможе проаналізувати її: має діяти презумпція невинуватості, тобто до вироку суду, який набрав чинності, особа вважається невинуватою. Крім того, навіть якщо обвинувальний вирок набув чинності, засуджена особа має право на невтручання в її особисте життя, на право бути забутою. Це стосується клієнтів компанії. Також, як вже зазначалось, не можна клієнта ототожнювати із виконавцем послуги для нього. В свою чергу Еліміналія , діяла правомірно: якщо підтверджена в установленому законом порядку вина особи відсутня - ця особа є невинуватою. Якщо ж вирок набув законної сили, то дійсно у такої особи наявне право бути забутою. Тож це твердження, як і інші, є перекрученою інформацією, що порушує немайнові права заявника, а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію. «Итальянская компания Area S.p.A. заплатила Eliminalia как минимум 100 000 евро, чтобы удалить 72 статьи о штрафах в США за поставку оборудования подсанкционному сирийскому правительству.»; «[PERSON], отмывавший деньги для русско-грузинского преступного босса [PERSON], перевел Eliminalia 30 000 евро за удаление 79 ссылок на материалы неблагоприятного содержания. Eliminalia получила от [PERSON], осужденного в 2014 году в Испании за причастность к сети проституции, 15 600 евро за удаление 18 статей о его правонарушениях. Осужденный наркоторговец [PERSON] с 2016 по 2020 год перевел Eliminalia порядка 30 000 евро. [PERSON] и [PERSON], бывшие совладельцы Banca Privada d'Andorra, с 2016 по 2020 год перечислили Eliminalia почти 245 000 евро, - неизвестно, это были их личные средства или банка - чтобы компания избавилась от статей, где говорится, что банк оказался под следствием по обвинению в отмывании денег для преступных группировок. В 2021 году компания OneCoin заплатила Eliminalia 38 000 евро от лица братьев [PERSON], которых обвиняют в организации мошеннической схемы с криптовалютой». «Італійська компанія Ареа С.пі.Ей. заплатила Еліміналія як мінімум 100 000 євро, щоб видалити 72 статті про штрафи в США за постачання обладнання підсанкційному сирійському уряду.» « [PERSON] , який відмивав гроші для російсько-грузинського злочинного боса [PERSON] , переказав Еліміналія 30 000 євро за видалення 79 посилань на матеріали несприятливого змісту. Еліміналія отримала від [PERSON] , засудженого у 2014 році в Іспанії за причетність до мережі проституції, 15600 євро за видалення 18 статей про його правопорушення. Засуджений наркоторговець [PERSON] з 2016 по 2020 рік переказав Еліміналія близько 30 000 євро. [PERSON] та [PERSON] , колишні співвласники Банка Прівада де Андорра, з 2016 по 2020 рік перерахували Еліміналія майже 245 000 євро, - невідомо, це були їхні особисті кошти чи банку - щоб компанія позбулася статей, де йдеться, що банк опинився під наслідком за звинуваченням у відмиванні грошей для злочинних угруповань. 2021 року компанія УанКоін заплатила Еліміналія 38 000 євро від імені братів [PERSON], яких звинувачують в організації шахрайської схеми з криптовалютою». Автор публікації посилається на «інсайдерську» інформацію, однак не надає конкретні факти, що підтверджують наведені діяння заявника та Еліміналія (наприклад, виписки з банківських рахунків про отримання Еліміналія вказаних сум). Таким чином наведена інформація є перекрученою, а отже - недостовірною. «Для роботи з клієнтами з Італії іспанці (за контекстом компанія «Еліміналія») найняли компанію з управління репутацією Діджіталлекс, чиї акціонери з липня 2021 перебувають під слідством за відмивання грошей, фіктивне банкрутство та несплату податків. Діджіталлекс контролює ще один клієнт Еліміналія : юридична фірма Стадіум Срл.». Відповідно до статті 3 Конституції України честь та гідність людини визнаються найвищими соціальними цінностями. Стаття 28 Конституції гарантує кожному право на повагу до його гідності. Частина четверта статті 32 Конституції України гарантує кожному судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї родини, та права вимагати вилучення такої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої збором, зберіганням та розповсюдженням такої недостовірної інформації. Норми Конституції України є відповідно до статті 8 Конституції нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Беручи до уваги абзац 3 частини четвертої ст. 277 Цивільного кодексу України, судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати,пов`язані з її спростуванням. Встановлення такого факту можливо лише у тому разі, коли особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома. Із частини другої статті 302 Цивільного кодексу України вбачається, що фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Відповідно до положень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Така ж позиція викладена і Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 362/3163/20. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з абзацами 5, 6 пункту 15 постанови № 1 Пленуму недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Згідно з частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, та інших належних їй нематеріальних активів, серед кола споживачів її товарів та послуг. Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів. Отже, з наведеного вбачається, що при розгляді справ про захист гідності та честі, ділової репутації фізичної та юридичної особи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність наступних юридично важливих обставин: поширення інформації, наявність особи стосовно якої поширена інформація, недостовірність поширеної інформації, порушення особистих немайнових прав особи. Так, поширенням інформації, зокрема, є її поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною другою даної статті встановлено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Відповідно до пункту 19 Постанови № 1, роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлене право кожної особи на захист цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на звернення до суду за таким захистом. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що, відповідно до статті 275 ЦК, захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. В статті 277 Цивільного кодексу України зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пункт 5 Постанови Пленуму ВСУ визначає, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При спростуванні поширена інформація визнається недостовірною. З огляду на вставленні обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів заявника, а відтак заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved