Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

1.Виклад заяв сторін про суті спору 19 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Козельщинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій просив суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, реєстровий № 31747, вчинений 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2455199 від 28.08.2020 у розмірі 31325,00 гривень, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН», а також стягнення плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 930,00 грн. Загальна сума заборгованості боржника становить 32255,00 грн; - стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги, за якими вчинено виконавчий напис, не є безспірними та оспорюваний виконавчий напис виданий з грубим порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У відповідача взагалі відсутні документи, які надають право звертатися зі заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Оскільки позивач жодних вимог про погашення боргу від відповідача не отримував, кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивача [PERSON] про забезпечення позову, у якій позивач просив у порядку забезпечення позову витребувати у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» належним чином завірені копії правочинів (договорів з усіма додатками за наявності таких), на підставі яких до цієї юридичної особи перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 2455199 від 28.08.2020, укладеним між ТОВ «Міолан» і [PERSON] ; завірену копію договору № 2455199 від 28.08.2020 з усіма додатками (Правилами, умовами, Тарифами тощо), оригінали первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують дійсність проведених трансакцій та наявність заборгованості (виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери, роздруківку руху коштів тощо) за усіма рахунками, за якими обліковувалися видача та погашення кредиту, нарахування і сплата процентів, штрафних санкцій тощо; розрахунок заборгованості за договором № 2455199 від 28.08.2020 на суму боргу у розмірі - 31325 грн 00 коп. зі зазначенням періоду нарахування та виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України. 2. Рух справи у суді Ухвалою суду від 27 березня 2024 року задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та витребувано у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» належним чином завірені копії правочинів (договорів з усіма додатками за наявності таких), на підставі яких до цієї юридичної особи перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 2455199 від 28.08.2020, укладеним між ТОВ «Міолан» і [PERSON] ; завірену копію договору № 2455199 від 28.08.2020 з усіма додатками (Правилами, умовами, Тарифами тощо), оригінали первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують дійсність проведених трансакцій та наявність заборгованості (виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери, роздруківку руху коштів тощо) за усіма рахунками, за якими обліковувалися видача та погашення кредиту, нарахування і сплата процентів, штрафних санкцій тощо; розрахунок заборгованості за договором № 2455199 від 28.08.2020 на суму боргу у розмірі - 31325 грн 00 коп. зі зазначенням періоду нарахування та виникнення заборгованості. Ухвалою суду від 25 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено справу до судового розгляду на 24 квітня 2024 року. 10 квітня 2024 року від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надійшли докази, витребувані ухвалою суду від 27 березня 2024 року. Справу розглянуто 24.04.2024 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31747, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2455199 від 28.08.2020, укладеним між ТОВ «Мілоан» (правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал») та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Згідно з виконавчим написом ТОВ Фінансова компанія «Кредит - Капітал»» набуло право вимоги за кредитним договором №2455199 від 28.08.2020 на підставі договору відступлення права вимоги № 54-МЛ від 02.12.2020, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». Виконавчим написом нотаріуса стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» з [PERSON] за період з 02.12.2020 по 25.05.2021 заборгованість за кредитним договором від 28.08.2020 № 2455199 у розмірі 31325,00 гривень, що складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 7000,00 грн; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 23625,00 грн; - строкова заборгованість за штрафами за період з 28.09.2020 по 01.12.2020 700,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість божника згідно з виконавчим написом становить 32255,00 грн. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус посилався на статтю 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі ПКМУ № 1172 або Перелік). Матеріали справи містять копію кредитного договору від 28.08.2020 №2455199, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (далі кредитний договір), відповідно до якого сума кредиту становить 7000,00 грн зі строком кредитування 30 днів, остаточний термін повернення кредиту 27.09.2020. Кредитний договір підписано електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) про що свідчать п. 6 та п. 9 кредитного договору (а.с. 45, 46 на звороті - 47). У додатку № 1 до кредитного договору №2455199 від 28.08.2020 сторонами визначено графік розрахунків за договором, погоджено дату повернення позики 27.09.2020 та загальну суму заборгованості, що підлягає поверненню 10325,00 грн, у тому числі 7000,00 кредит; 700,00 комісія за надання кредиту; 2625,00 грн проценти (а.с. 48). Кредитний договір було укладено між сторонами в електронній формі, що згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі та підписаного власноручно відповідачем (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»). Докази нотаріального посвідчення договору №2455199 про надання споживчого кредиту від 28.08.2020 матеріали справи не містять, відповідачем не надано. 02 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги №54-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані в реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитним договором (а.с. 49-53). Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3 договору відступлення прав вимоги). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 54-МЛ ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит\~-\~Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2455199 (а.с. 54). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №2 455199 від 28.08.2020 станом на 17.03.2020 (включно) заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» складає 31\~325,00 грн (а.с. 55), яка складається з: - простроченої заборгованості за сумою кредиту 7\~000,00 грн; - простроченої заборгованості за штрафами 700,00 грн; - прострочена заборгованість за процентами 23625,00 грн. На підставі виконавчого напису № 31747, виданого 18.03.2021 приватним нотаріусом Гораєм Олегом Станіславовичем, постановою начальника Козельщинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Донця Ярослава Вікторовича від 25.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67265262 з примусового стягнення з позивача суми боргу за вищевказаним виконавчим написом (а.с. 14, 24-25). 4. Норми права та висновки Верховного Суду, які застосував суд За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ч. 1 - ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)… Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до п. 2 глави 12, п. 5.1, 5.2, п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у редакції станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (у редакції, чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно належать до документів, за якими допускається стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчих написів нотаріусів, й для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Саме така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 204/4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Також у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 КПК України). У відповідності до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як уже зазначалось вище, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У свою чергу, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яке затверджено Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (надалі - Перелік) (у редакції, чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), одним з таких документів був кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний п. 2 Переліку внесено (доповнено) згідно з Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 вищевказану постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65037659). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 вищевказана постанова суду залишена без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено у перегляді даної ухвали ВАСУ. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження факту існування кредитних відносин між позивачем та ТОВ «Мілоан», а також докази набуття права вимоги відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до позивача на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги. Разом з тим кредитний договір від 28.08.2020 №2455199, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , копія якого міститься в матеріалах справи, нотаріально не посвідчувався. Станом на 18 березня 2021 року дату вчинення спірного виконавчого напису, правової норми, яка б дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених в електронній формі чи у простій письмовій формі, не посвідчених нотаріально, не існувало, оскільки положення Переліку в частині документів, що підтверджують безспірність вимог за кредитними договорами, визнані незаконними у судовому порядку. Відповідачем не надано доказів нотаріального посвідчення кредитного договору, на якому було вчинено виконавчий напис. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10374/17 (постанова від 21 вересня 2021 року). Закон дозволяє укладати кредитні договори у простій письмовій (електронній) формі, але не дозволяє у такому випадку кредитору та нотаріусу здійснювати вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що нотаріально не посвідчувалися. Не маючи правових підстав для вчинення виконавчого напису, нотаріус права на його вчинення не мав. У зв`язку зі встановленням судом відсутності правових підстав для вчинення виконавчого напису, суд не надає оцінку іншим, другорядним аргументам позивача, зокрема, щодо безспірності (спірності) вимог та не перевіряє наданий відповідачем розрахунок по кредиту. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі положення нормативно-правового акту, який станом на дату вчинення виконавчого напису був нечинним та скасованим судом. Відтак, суд визнає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю. 6. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 1211,20 грн. З врахуванням того, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved