Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернулась [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу. Позов мотивований тим, що 09 квітня 2010 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що протягом останніх п`яти років відносини з відповідачем поступово погіршились, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння, що призвело до постійних сварок та, як наслідок, фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Позивачка зазначила, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, а спроби примиритись не дали бажаних результатів, оскільки у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 19.02.2024 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 19.02.2024 та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримано відповідачем особисто в приміщенні суду 01.04.2024, що підтверджується відповідною розпискою. (а.с. 23). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 19.02.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачкою разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.04.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09.04.2010, актовий запис № 396. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 3) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 4-6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1\~211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 14.02.2024. (а.с. 9а) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачем, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved