Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

01 лютого 2024 року адвокат Яковлев Д.С., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд зняти арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, який було накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження В7-983-11 від 06.07.2011 року (реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 13354454, зареєстрований 07.12.2012 реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, В7-983-11, 06.07.2011, державний виконавець Снігур А.Л., Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, В7-27843058, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно). В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , у зв`язку з чим 28.05.2022 року позивач подала приватному нотаріусу Криворізького районного округу Дніпропетровської області Літвіновій І.І. заяву про прийняття спадщини, але нотаріус у своєму листі від 27.10.2022 року № 113/02-14 зазначила про наявність обтяження майна спадкодавця № 13354454, зареєстрованого 07.12.2012 року, та повідомила, що, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом затримується до зняття арештів. З відповіді Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 30.10.2023 року № 81034/166850 встановлено, що відповідно до даних спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП № 27843058 з примусового виконання судового наказу № 2-2001 від 08.04.2011 виданого Жовтневим районним судом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1673,04 грн. на користь КЖП-17 завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», боржником заборгованість не погашена. Надати більш детальну інформацію, є неможливим, оскільки у відповідності до наказу від 25.12.2008 за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та Наказу від 07.06.017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Таким чином, на теперішній час обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке на праві власності належало чоловіку позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , має юридичну силу, що порушує її права на оформлення спадщини. 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Яковлев Д.С. не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивача, а також зазначив, що позов [PERSON] підтримує та просить його задовольнити. В судове засіданні представник Покровського ВДВС в м. Кривого Рогу не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі матеріалів; враховуючи, що справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється; відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18 січня 2022 року, Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6), який за життя склав заповіт на ім`я позивачки (а.с.9-11). 27.10.2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. направлено на адресу [PERSON] лист, з якого вбачається, що 28.05.2022 року на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини заведена спадкова справа № 30/2022 на майно померлого [INFO] [PERSON] . Згідно наданих документів до складу спадкового майна входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , але оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , сформованого станом на 10.02.2023 року, на все нерухоме майно [PERSON] накладено два арешти: 1) номер запису обтяження: 22881719, дата обтяження 18.10.2017 року; 2) реєстраційний номер обтяження: 13354454, дата державної реєстрації обтяження: 07.12.2012 року, тому у відповідності до п.п.4.17 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296\\5, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом затримується до зняття арештів (а.с.7-8). 30.10.2023 року на адвокатський запит [PERSON] начальником Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), надано відповідь про те, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , сформованого станом на 30.10.2023 року, відносно [PERSON] , обліковується запис про обтяження № 13354454, зареєстрований державним виконавцем 07.12.2012 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження В7-983-11 від 06.07.2011 (ВП № 27843058). Відповідно до даних спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП № 27843058 з примусового виконання судового наказу № 2-2001 від 08.04.2011 року виданого Жовтневим районним судом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1673,04 грн. на користь КЖП-17 завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Боржником заборгованість не погашена. Надати більш детальну інформацію, не є можливим, оскільки у відповідності до Наказу від 25.12.2008 року за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та Наказу від 07.06.2017 року № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки (а.с.14-15). 08.12.2023 року адвокат Яковлев Д.С. діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до керівника Покровського ВДВС у місті Кривому Розі із письмовим клопотанням, в якому просив закінчити виконавче провадження В7-983-11 від 06.07.2011 року (ВП № 27843058), провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження у зв`язку з припиненням стягувача юридичної особи та у зв`язку зі смертю боржника, зокрема скасувати арешт нерухомого майна запис про обтяження № 13354454, зареєстровано Державним виконавцем 07.12.2012 року у виконавчому провадженні В7-983-11 від 06.07.2011 (ВП № 27843058). (а.с.16-17). 12.12.2023 року за вих. № 28-10-34/230276 начальником Покровського ВДВС надано відповідь, з якої вбачається, що запис про зазначений арешт майна обліковується в Державному реєстрі, але виконавче провадження № 27843058 завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» , термін зберігання якого сплинув (а.с.18). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 08.12.2023 року, юридична особа Комунальне житлове підприємство № 17 (КЖП-17), ідентифікаційний код: 20283490, місцезнаходження: 50085, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Коротченка, будинок 7-А припинено у зв`язку з визнанням банкрутом на підставі рішення від 20.07.2017 року № БЗ/196-10 Господарського суду Дніпропетровської області, яке набрало чинності 20.07.2017 року; державна реєстрація припинення юридичної особи проведена 31.07.2017 року (а.с.19-25). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), сформованого станом на 11.01.2024 року, за № 13354454 обліковується арешт нерухомого майна, зареєстрований 07.12.2012 року, реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, В7-983-11 від 06.07.2011 року, державний виконавець Снігур А.Л., Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, В7-27843058; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] (а.с.26-27). Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV). У випадках, коли арешт майна проводитися для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України (абз. 2, 3 п. 2 вказаної постанови Пленуму). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства і роз`яснення, враховуючи, що позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, як спадкоємець після смерті її чоловіка, на все нерухоме майно якого 06.07.2011 року, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, як на майно боржника, накладено арешт, разом з цим боржником заборгованість не погашена, виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; виконавче провадження знищено у зв`язку зі спливом строку зберігання; стягувач Комунальне житлове підприємство № 17 припинено у зв`язку із визнанням банкротом на підставі рішення суду від 20.07.2017 року. Отже, суд погоджується з позицією позивача про те, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, та враховуючи, що нерухоме майно, яке є предметом спору, розташоване на території Покровського району м. Кривого Рогу, зазначений позов підсудний Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; та враховуючи, що стягувач у виконавчому провадженні, тобто особа (в даному випадку юридична особа), в інтересах якої накладено арешт на майно, на день відкриття спадщини, припинено, тому суд погоджується з позицією позивача, та визнає належним відповідачем Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що оспорюване рішення державного виконавця мало місце 06.07.2011 року (дата ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідно арешт майна), але враховуючи, що відомостей про дату завершення виконавчого провадження, сторонам встановити не вдалося, суд визначає, у відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» шестимісячний строк, який передбачений для проведення виконавчих дій, та відповідно , суд застосовує редакцію зазначеного закону, яка діяла у період часу з 06.07.2011 року по 06.01.2012 року. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч. 4, 5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Аналізуючи встановлені\~по справі\~обставини та\~наведені норми\~ чинного\~законодавства,\~суд вважає\~доведеним,\~що наявність\~оспорюваного арешту\~порушує права\~позивача,\~як спадкоємця\~після смерті\~її чоловіка\~ [PERSON] ,\~та враховуючи,\~що в\~матеріалах справи\~відсутні докази\~на підтвердження\~того,\~що \~після повернення\~виконавчого документу,\~в рамках\~якого було\~накладено оспорюваний\~арешт,\~яке мало\~відбутися в\~строк до\~06.01.2012\~року (ч.\~2\~ст.\~30\~Закону \~України «Про\~виконавче провадження»\~в редакції\~станом на\~06.07.2011\~року,\~якою передбачено\~шестимісячний строк\~для проведення\~виконавчих дій),\~стягувачем таке\~рішення державного\~виконавця не\~оскаржувалося та\~не пред`являвся\~зазначений виконавчий\~документ \~до виконання,\~повторно,\~та \~на підставі\~рішення суду\~від 20.07.2017\~року Комунальне\~житлове підприємство\~№ 17,\~яке є\~стягувачем по\~зазначеному виконавчому\~провадженню,\~ -\~припинено у\~зв`язку з\~ визнанням\~банкрутом; враховуючи, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (Постанова Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц), суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved