Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №688960229 від 26.11.2021 року в сумі 35183,10 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 26.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір №688960229 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідачка за допомогою мережі інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства www.moneyveo.ua, ознайомилася з правилами надання грошових коштів у позику й паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску [PERSON] заявила про бажання отримання коштів, подавши віповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: ПІБ, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської карти для перерахування коштів на місце реєстрації/проживання. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10400,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій [PERSON] , кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає перший транш за договором 26.11.2021 року грошові кошти в сумі 8500 грн. та 15.12.2021 року в сумі 1900 грн., на її банківську карту № [NUMBER] що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Кредитний договір №688960229 від 26.11.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV77ЕН було направлено позичальнику 20.09.2021 року на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, вказаний ідентифікатор введений позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 26.11.2021 року о 20:54:14 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Так», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, після чого Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту відповідача. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено в новій редакції, протей ого дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24025,98 грн. Також позивач зазначає, що 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, встановленому у відповідному додатку договору (п.4.1.). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року дл договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 35183,10 грн. 06.10.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №02/06102023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клаєнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх\~осіб -\~Боржників,\~включаючи суму\~основного зобов`язання,\~плату за\~позикою (проценти\~за користування\~позикою та\~проценти на\~прострочену позику),\~пеню за\~порушення грошових\~зобов`язань та\~інші платежі,\~право на\~одержання яких\~належить Клієнту.\~Відповідно до\~п.1.2.\~перехід від\~Клієнта до\~Фактора Прав\~Вимоги Заборгованості\~до Боржників\~відбувається в\~момент підписання\~Сторонами Акта\~прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~згідно з\~Додатком №2,\~після чого\~Фактор стає\~кредитором по\~відношенню до\~Боржників стосовно\~Заборгованостей та\~набуває відповідні\~Права Вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №02/06102023 від 06.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 35 183,10 грн. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором №688960229 від 26.11.2021 року, яка станом на подання позовної вимоги становить 35183,10 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №688960229 від 26.11.2021 року в сумі 35183,10 грн., а також судові витрати в сумі 2147,20 грн та 5000 грн витрат на правову допомогу. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 19.03.2024 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлявся належним чином, у встановлений законом порядок. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У судовому засіданні встановлено, що 26.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір №688960229 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідачка за допомогою мережі інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства www.moneyveo.ua, ознайомилася з правилами надання грошових коштів у позику й паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску [PERSON] заявила про бажання отримання коштів, подавши віповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: ПІБ, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської карти для перерахування коштів на місце реєстрації/проживання. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10400,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій [PERSON] , кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає перший транш за договором 26.11.2021 року грошові кошти в сумі 8500 грн. та 15.12.2021 року в сумі 1900 грн., на її банківську карту № [NUMBER] що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Кредитний договір №688960229 від 26.11.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV77ЕН було направлено позичальнику 20.09.2021 року на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, вказаний ідентифікатор введений позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 26.11.2021 року о 20:54:14 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Так», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, після чого Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту відповідача. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Згідно пункту 4.2 Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено в новій редакції, протей ого дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24025,98 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, встановленому у відповідному додатку договору (п.4.1.). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року дл договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 35183,10 грн. 06.10.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №02/06102023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клаєнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх\~осіб -\~Боржників,\~включаючи суму\~основного зобов`язання,\~плату за\~позикою (проценти\~за користування\~позикою та\~проценти на\~прострочену позику),\~пеню за\~порушення грошових\~зобов`язань та\~інші платежі,\~право на\~одержання яких\~належить Клієнту.\~Відповідно до\~п.1.2.\~перехід від\~Клієнта до\~Фактора Прав\~Вимоги Заборгованості\~до Боржників\~відбувається в\~момент підписання\~Сторонами Акта\~прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~згідно з\~Додатком №2,\~після чого\~Фактор стає\~кредитором по\~відношенню до\~Боржників стосовно\~Заборгованостей та\~набуває відповідні\~Права Вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №02/06102023 від 06.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 35 183,10 грн. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.\~2\~ст. 625\~ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши матеріали цивільної справи, зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Відповідач [PERSON] 26.11.2021 року уклала договір №688960229 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є позивач ТОВ «Юніт Капітал» та отримала кредит. [PERSON] порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Таким чином, свої зобов`язання відповідач по договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем. Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 35183,10 грн. Суд вирішує судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 2147,20 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн суд вважає законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст. 526,\~527,\~530, 625 ЦК України,

Outcome: approved