Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання по 1/2 частки земельної ділянки площею 3,13 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП "Зоря", в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки державним нотаріусом Кривоозерською державної нотаріальної контори в нотаріальному порядку оформлення спадщини їм відмовлено, мотивуючи тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. В судове засідання позивачі не з`явились, надали до суду заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Кривоозерської селищної ради Миколаївської області надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 27 грудня 2018 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,13 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП "Зоря" в с.Секретарка Кривоозерського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] , на підставі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2018 року (а.с.14-16). Спадкоємцем за законом на спадщину після смерті [PERSON] є: -позивач [PERSON] , як двоюрідний брат спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно виконавчим комітетом Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 25 липня 2019 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським рай відділом ЗАГС Миколаївської області 20 липня 1978 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00021903094 від 18 січня 2019 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00021903060 від 18 січня 2019 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Секретарським сільським ЗАГС Кривоозерського району Миколаївської області від 03 вересня 1970 року (а.с.39-46); -позивач [PERSON] , як двоюрідний брат спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Секретарською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 09 листопада 1978 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським рай відділом ЗАГС Миколаївської області 20 липня 1978 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00021903094 від 18 січня 2019 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00021903060 від 18 січня 2019 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Секретарським сільським ЗАГС Кривоозерського району Миколаївської області від 03 вересня 1970 року (а.с.39-46). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку земельної ділянки, після смерті [PERSON] , державним нотаріусом позивачам відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.10). Як вбачається із спадкової справи №16/2009(а.с.29-56), позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяви про прийняття спадщини(а.с.29,47). Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved