Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника\~ адвоката Війтенка Вадима Юрійовича, звернувся у Чигиринський районний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2023 він з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті\~Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~1601. У позовній заяві також вказано, що з моменту укладення шлюбу вони проживали чудовий період, сповнений яскравими приємними моментами. Однак, з часом їхні відносини досить сильно погіршились, він почав помічати, що сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми, з кожним днем він почав розуміти, що втрачено взаєморозуміння та довіра один до одного, а також, що у них зовсім різні погляди на життя. Як наслідок, він дійшов висновку, що реєстрація шлюбу лише погіршує стосунки з відповідачем. До того ж. зазначає, що він неодноразово намагався поговорити з відповідачем і всіляко виправити ситуацію в їхній родині, але такі старання врятувати шлюб виявилися марними, а війна у країні та психологічне навантаження на них поставило все на свої місця і повністю поставило крапку у їхньому сімейному житті. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї, а суперечності, що виникали між ними з різних причин, призвели до їх розпаду. На його думку, надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки, вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, і як наслідок подальше спільне проживання є неможливим. Вказує, що сім`я розпалася остаточно, спільного господарства вони не ведуть, а шлюб існує лише формально. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 26.08.2023, актовий запис №\~1601. Відповідно до ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 05.03.2024, матеріали цієї справи передано до Придніпровського районного суду м.\~Черкаси, згідно з вимогами п.\~1 ч.\~1 ст.\~31 ЦПК України, для розгляду за підсудністю. До Придніпровського районного суду м.\~Черкаси матеріали справи №\~708/236/24 надійшли 25.03.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024, справа №\~708/236/24 передана у провадження судді Придніпровського районного суду м.\~Черкаси Позарецької Світлани Михайлівни. Ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився, хоча повідомлявся судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 25.04.2024 до суду надійшла письмова заява представника позивача\~ адвоката Війтенка\~В.Ю. від 22.04.2024 про розгляд справи без його участі та без участі самого позивача. Заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. У судове\~засідання відповідач\~не з`явилася, хоча судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Між тим, 23.04.2024, до початку судового засідання, судом отримано її письмову заяву від 23.04.2024, зі змісту якої вбачається, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Крім того, розгляд справи просить проводити без її участі. Відзив на позов не подано. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 26.08.2023 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) складено відповідний актовий запис №\~1601 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2023. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~14). Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. До того ж, судом не встановлено наявності спору про поділ спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони разом як подружжя не проживають протягом тривалого часу, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, їх згода на продовження шлюбу відсутня, тобто немає\~їх вільної\~і повної\~згоди на\~шлюб.Встановлено, що вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. Відповідач визнала позовні вимоги, про що подала відповідну заяву, і визнання нею позову, за нормами ст. 206 ЦПК України, прийнято судом. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається, і про це жодна із сторін не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211\~грн. 20\~коп., що підтверджується квитанцією №\~4014-4128-2562-3211 від 26.02.2024. Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи його позицію з цього приводу, яка висвітлена у п.\~3 прохальної частини позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved