Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

03.01.2024 року представник позивача Сечко С.В. який діє в інтересах ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 29427,60 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2021 року у с. Білогородка, пров. Ювілейний сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який застрахований у ПрАТ «СК «АРКС». Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.03.2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] звернувся із заявою про настання страхової події, що має ознаки страхового випадку. Тому відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АRX2732069 від 02.03.2021 року, страхового акту № АRX2779487 від 19.05.2021 року, акту виконаних робіт № DIN0002560 від 10.05.2021 року, розмір страхового відшкодування склав 89352,89 грн. Зазначив, що до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] . Крім того, зазначив, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно полісу, у зв`язку з чим позивач звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» з заявою про виплату страхового відшкодування. 13.08.2021 р. ТДВ «СГ «Оберіг» на користь позивача було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 53932,76 грн. відповідно до умов полісу. Таким, чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача становить 29427,60 грн. із розрахунку ( 89352,89 грн. виплачене страхове відшкодування потерпілій особі - 53932,76 грн. виплачене страхове відшкодування ТДВ «СГ «Оберіг»). На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 15.02.2021 року у с. Білогородка, пров. Ювілейний сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , що належить внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який застрахований у ПрАТ «СК «АРКС». Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.03.2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «БМВ» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «ARX», правонаступником якого є ПрАТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 17.02.2020 року № 24215а0к3. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль «БМВ» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . 15.02.2021 року потерпіла [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 18). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно страхового акту № АRX2732069 від 02.03.2021 року, страхового акту № АRX2779487 від 19.05.2021 року, акту виконаних робіт № DIN0002560 від 10.05.2021 року, розмір страхового відшкодування склав 89352,89 грн. (а.с. 27-28) Як вбачається із платіжного доручення № 781137 від 20.05.2021 року та № 757125 від 03.03.2021 року ПрАТ «СК «АРКС» сплатило страхове відшкодування у розмірі 89352,89 грн. (а.с. 31, 32). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг». З матеріалів справи вбачається, що ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до умов полісу здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 53932,76 грн. на користь позивача, про що свідчить платіжне доручення № 849 від 13.08.2021 року (а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю чи майну третьої особи. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що позивачем виплачено потерпілому 89352,89 грн. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, до позивача перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця ДТП, суми непокритих збитків у розмірі 29427,60 грн. із розрахунку: ( 89352,89 грн. виплачене страхове відшкодування потерпілій особі - 53932,76 грн. виплачене страхове відшкодування ТДВ «СГ «Оберіг»). Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved