Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач в позові вказує, що рішенням Калинівського районного суду від 24.03.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з 11.02.2016 року до досягнення ним повноліття. Згідно судового наказу Калинівського районного суду від 30.09.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.09.2020 року до досягнення ним повноліття. Згідно виконавчого провадження № [NUMBER] з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітного сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2011 року і до його повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] військовий, постійно змінює місце дислокації та відповідно усі виконавчі листи передаються до відповідного відділу кадрів. На даний час у позивача виникла заборгованність у відділі державної виконавчої служби по виплаті аліментів на усіх трьох дітей. З [PERSON] утримуються аліменти в розмірі 75 відсотків від його доходу на утримання дітей та дружини. На даний час згідно довідки Калинівського ВДВС станом на 01.04.2023 року за позивачем рахується заборгованість - 32466,64 грн. по виконавчому провадженні № [NUMBER]; станом на 01.04.2023 року в сумі 103642,02 грн. по виконавчому провадженні № [NUMBER], станом на 01.04.2023 року в сумі 17064,66 грн. по виконавчому провадженні № [NUMBER] та ще є борг по аліментам на утримання дружини [PERSON] в сумі 115720, 69 грн. згідно довідки розрахунку державного виконавця ВДВС Морозової Ю.А. Виконавче провадження № [NUMBER]. Так у травні 2023 року позивачу нарахована заробітна плата в сумі 30169,28 грн., з них 5430,47 грн. податки, 20504,55 грн. відраховані аліменти, таким чином у позивача відраховують більше 75 % доходу, у зв`язку з чим останній позбавлений можливості забезпечувати себе всім необхідним та борги збільшуються, суми стають непосильними до погашення, і так усі наступні місяці. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він уточнює свої позовні вимоги, а саме просить стягувати з нього на користь [PERSON] , [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) кожній, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву відповідно до якої згідна на задоволення уточнених позовних вимог та стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розгляд по справі проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву відповідно до якої згідна на задоволення уточнених позовних вимог та стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розгляд по справі проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, відомості про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання відсутні. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так судом встановлено, що рішенням Калинівського районного суду від 24.03.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з 11.02.2016 року до досягнення ним повноліття. Згідно судового наказу Калинівського районного суду від 30.09.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.09.2020 року до досягнення ним повноліття. Згідно виконавчого провадження № [NUMBER] з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітного сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2011 року і до його повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] військовий, постійно змінює місце дислокації та відповідно усі виконавчі листи передаються до відповідного відділу кадрів. На даний час у позивача виникла заборгованність у відділі державної виконавчої служби по виплаті аліментів на усіх трьох дітей. З позивача [PERSON] утримуються аліменти в розмірі 75 відсотків від його доходу на утримання дітей та дружини. Згідно довідки Калинівського ВДВС станом на 01.04.2023 року за позивачем рахується заборгованість - 32466,64 грн. по виконавчому провадженні № [NUMBER]; станом на 01.04.2023 року в сумі 103642,02 грн. по виконавчому провадженні № [NUMBER], станом на 01.04.2023 року в сумі 17064,66 грн. по виконавчому провадженні № [NUMBER] та ще є борг по аліментам на утримання дружини [PERSON] в сумі 115720, 69 грн. згідно довідки розрахунку державного виконавця ВДВС Морозової Ю.А. Виконавче провадження № [NUMBER]. У травні 2023 року позивачу нарахована заробітна плата в сумі 30169,28 грн., з них 5430,47 грн. податки, 20504,55 грн. відраховані аліменти, таким чином у позивача відраховують більше 75 % доходу, у зв`язку з чим останній позбавлений можливості забезпечувати себе всім необхідним та борги збільшуються, суми стають непосильними до погашення, і так усі наступні місяці. Сторони добровільно домовитися про спільне утримання неповнолітніх дітей не змогли. Згідно довідки Калинівського ВДВС від 25.04.2024р. на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-242/2012 виданого 10.04.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2011 року і до його повноліття, тобто до [INFO] . 29.01.2024 року до відділу надійшла заява стягувачки [PERSON] про те, що станом на 18 річчя дитини [PERSON] заборгованість за аліментами у [PERSON] відсутня. Претензій по сплаті аліментів [PERSON] до [PERSON] немає. 29.01.2024р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 25.04.2024р. у відділі на виконанні відсутні виокнавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина. Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved