Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на частину квартири загальною площею 91,7 кв.м, житловою площею 35.4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом [PERSON] , посвідченого Мурафською сільською радою 22.09.2005 року, реєстровий номер 218. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 23.12.2010 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом посвідченим Мурафською сільською радою 22.09.2005 року, реєстровий номер 218, на все майно померлої. Спадщину [PERSON] прийняла шляхом проживання з померлою на момент смерті, що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради від 22.09.2021 року №11-14/662д. За життя [PERSON] склала заповіт, в яком зробила наступні розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своїй онуці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на момент смерті майно, яке вона заповідала [PERSON] . При перевірці наданих позивачем документів нотаріус виявив відсутність документів, що встановлюють родинні відносини заявника [PERSON] з померлою [PERSON] . Під час складання заповіту [PERSON] дійсно вважала позивачку своєю онукою, але не прямого споріднення, а троюрідного, оскільки є донькою племінниці [PERSON] [PERSON] . 28.12.2021 року державним нотаріусом Богодухівської держваної нотаріальної контори Харківської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що встановлюють родинні відносини з померлою, зазначивши при цьому, що родинні відносини між бабусею та онукою в даному випадку мають бути саме на рівні першого ступеня споріднення, а не іншого. Крім позивача, спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині є непрацездатний за віком чоловік спадкодавці [PERSON] , [INFO] , який спадщину прийняв фактично, разом проживаючи з померлою, та помер [INFO] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на момент смерті майно, а саме: частина квартири двокімнатної загальною площею 91.7 кв.м, житловою площею 35.4 кв.м., яка розташована на першому поверсі одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданого Мурафською сільською радою 19.04.2005 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7467524 від 08.06.2005 року. частина квартири двокімнатної загальною площею 91.7 кв.м, житловою площею 35.4 кв.м., яка розташована на першому поверсі одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 246 від 26.04.2023 року, виданого [PERSON] , державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області. Позивач вважає, що оскільки постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 28.12.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої [INFO] [PERSON] , що перешкоджає позивачці оформити спадщину, відтак, остання вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача від 22.04.2024, в якій він просить розглянути справу без участі позивача та його представника у порядку письмового провадження, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Позивач в судовому засіданні від 22.01.2024 позов підтримала та пояснила суду, що 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , який приходився чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] , спільних дітей не було. Позивач зазначає, що на момент смерті [PERSON] вона проживала разом з нею та була там зареєстрована, доглядала за нею. Після смерті [PERSON] , позивач до нотаріуса із письмовою заявою про прийняття спадщини не зверталася. Вже після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] , позивач почала оформлювати спадщину, під час чого довідалася про спадщину після бабусі [PERSON] . Позивач пояснила, що [PERSON] її виховала, була їй більше ніж мати, яка проживала з нею недовго, приблизно півроку. У [PERSON] був брат, який є батьком [PERSON] , тобто матері позивача. Позивач зверталася до нотаріуса після смерті [PERSON] , однак отримала відмову, через те, що в заповіті спадкодавця вказала на неї як на онуку, проте документів, які б підтверджували такі родинні відносини, немає. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання від 20.11.2023 про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення заяви не заперечують та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області /а.с. 23/. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається із 1/2 частина двокімнатної квартири загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., яка розташована на першому поверсі одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданого Мурафською сільською радою 19.04.2005 року, та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7467524 від 08.06.2005 року/а.с. 16,12/. За життя, 22.09.2005 року, [PERSON] було складено заповіт, яким вона усе своє майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла своїй онуці [PERSON] /а.21/. З довідки № 11-14/Д716 від 06.12.2023 виданої Виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , вибула в зв?язку зі\~смертю.\~На день смерті [INFO] гр. [PERSON] була зареєстрована з чоловіком [PERSON] та [PERSON] . Заповіт по сільській раді значиться та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 41908410 від 02.03.2007 року /а.с.50/. Відповідно до копії довідки № 04 від 12.01.2004 виданій [PERSON] , про те, що 17.11.1984 року у Мурафській сільській раді Краснокутського району зареєстровано одруження громадян [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 50. Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану від 25.03.1994 року зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта №40. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому « [PERSON] », їй « [PERSON] » /а.с.10/. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] /а.с.20/. 04.08.2007 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції в Харківській області /а.с.22/. Допитана у відкритому судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила суду, що вони є сусідами з позивачкою та [PERSON] . Заначила, що їй відомо про те що, [PERSON] вважала [PERSON] своєю онукою. У [PERSON] був рідний брат [PERSON] , який є рідним дідом позивачки. [PERSON] з народження проживала разом з [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , деякий час з ними також проживала і [PERSON] (мати позивачки). Свідок зазначає, що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживала і позивач, яка здійснювала за нею догляд, оскільки та була безпорадна та потребувала стороннього догляду. Похованням [PERSON] займалися чоловік померлої та [PERSON] , позивач по справі. Допитаний у відкритому судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснив суду, що знайомий з позивачко, оскільки вона ходила в один клас з його донькою. Зазначив, що [PERSON] вважала [PERSON] за онуку, а та в свою чергу називала її бабусею. У [PERSON] \~був рідний\~брат [PERSON] ,\~який є\~рідним дідом\~позивачки.\~ [PERSON] \~проживала разом\~з [PERSON] \~з народження.\~Зазначив,\~що на\~момент смерті\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~проживала разом\~з нею,\~доглядала її,\~бо та\~хворіла.\~Після смерті\~ [PERSON] \~її похованням\~займалася [PERSON] .\~ Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~ст. 1222 ч. 1 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Заповітом, за приписами ст. 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач, відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст.ст. 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 28.12.2021 винесеною державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О., відмовлено [PERSON] у вчинення нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на на майно після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що встановлюють родинні відносини з померлою /а.с. 11/. Відповідно до ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину\~прийняло кілька\~спадкоємців,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~кожному з\~них із\~визначенням імені\~та часток\~у спадщині\~інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а ст.\~16\~ЦК України передбачено, що засобом захисту свого права є визнання права. У п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На виконання ухвали суду від 28.11.2023, державним нотаріусом надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75027382 від 06.12.2023, з якої вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня /а.с.58/. Відповідно до заповіту від 22.09.2005 посвідченого секретарем виконкому Муравської сільської ради, зареєстрованого у реєстрі за №218, [PERSON] , [INFO] , все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає внучці [PERSON] /а.с.21/. На копії заповіту міститься напис про те, що на день смерті заповідача, яка померла [INFO] , заповіт не скасовувався та не змінювався, про що свідчить підпис старости с. Мурафа Липового /а.с.21/. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктами 4.15 та 4.18 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5\~встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених\~пунктом 3\~глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Спираючись на викладене, судом встановлено, що частину квартири загальною площею 91,7 кв.м, житловою площею 35.4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] і може бути успадкована її спадкоємицею за заповітом, а саме: [PERSON] , яка, проживаючи разом зі спадкодавцею на день її смерті, прийняла спадщину фактично. Відповідно до \~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положеннями ч.1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З викладеного вбачається, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, і не може бути позбавлена права власності на частину спірної квартири в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем надано до суду достатньо доказів на їх підтвердження. На підставі викладеного,

Outcome: approved