Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~договором про\~постачання електричної\~енергії постачальником\~універсальних послуг. Позовні вимоги мотивує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. Відповідач [PERSON] , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою [ADDRESS] , приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за вищевказаною адресою та оплатою рахунків, виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут», за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № [NUMBER] . Споживачем [PERSON] відмови від приєднання до такого договору подано не було, а відтак, сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання електричної енергії. Як вбачається із абонентської книжки особового рахунку № [NUMBER] заведено на [PERSON] , останньому ТОВ «Закарпаттяенергозбут» забезпечує постачання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання вищезазначених вимог законодавства та взятих на себе зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 15 217,92 грн. за період з 01 жовтня 2022 року по 09 грудня 2023 року, оплату якої відповідач у порядку та строки, визначені Договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив, що також підтверджується загальною карткою споживання за особовим рахунком № [NUMBER] . У зв`язку\~з виникненням\~у відповідача\~вказаної заборгованості\~за договором,\~яку він\~у добровільному\~порядку не\~сплачує,\~просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Закарпаттяенергозбут»\~заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в розмірі 15 217, 92 грн. та сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2147, 20 грн., а також 7000, 00 грн. витрат на правничу професійну правову допомогу адвоката. 15 грудня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30 січня 2024 року суддю Тячівського районного суду Закарпатської області [PERSON] було звільнено із займаної посади, у зв`язку з відставкою. Згідно протоколу\~повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями від\~19 лютого 2024 року (єдиний унікальний номер судової справи 307/5917/23) визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Стецюк М.Д. 20 лютого 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просив провести розгляд справи у його відсутності. Відповідач, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Закарпаттяенергозбут», яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (відповідно до постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року №249), Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (а. с. 18-21). [PERSON] , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оплатою рахунків виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № [NUMBER] (а.с.22). Згідно наданого розрахунку у [PERSON] виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2022 року по 09 грудня 2023 року у розмірі 15 217,92 грн., що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № [NUMBER] (а.с.22). За приписом ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.\~13\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються\~ст. 714 ЦК України,\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,\~ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. ТОВ «Закарпаттяенергозбут», як постачальник електричної енергії, свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. У відповідності до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526\~ЦПК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 15 217,92 гривень за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Щодо витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката судом встановлено наступне. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини восьмої\~статті 141\~ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: ордер серія АО №1106373 від 09 листопада 2023, акт про надання правової допомоги №124/23 від 13 грудня 2023 року, додаток №24 від 07 грудня 2023 року до Договору про надання правової допомоги №26 від 25 квітня 2019 року, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1157, витягу з договору про надання правової допомоги від 25 квітня 2019 року №26, укладеного між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та «Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» від 07 грудня 2023 року. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 7 000 грн. 00 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут», оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - задоволено. Згідно ч. 1\~ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved