Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

в грудні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2018 року вона перебувала у не реєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем з моменту народження. Спільне життя в сторін не склалося та в 2019 році відповідач [PERSON] виїхав у невідомому позивачу напрямку, дитина з народження та до цього часу проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2021 року [PERSON] надано дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] за місцем реєстрації матері. При цьому [PERSON] був повідомлений про дату і час слухання справи але до суду не з`явився. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2022р. стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2021р. та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . При цьому [PERSON] був повідомлений про дату час слухання справи, але до суду не з`явився. З 2019 року відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] та починаючи з 23.12.2021р. відповідач не сплатив жодної суми аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 69517809 за період з 23.12.2021р. по 31.10.2023р. З того часу, як відповідач [PERSON] покинув позивача з донькою і по теперішній час він з дитиною не бачився, не намагався призначати зустрічі, не приїздив до неї, не вимагав у позивачки надати дитину для сумісного відпочинку, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не цікавився її розвитком, не привітав дитини жодного разу з днем народження. Факт того, що відповідач не підтримує зв`язок з донькою [PERSON] , підтверджується також свідченням сусідки позивачки - [PERSON] [INFO] , засвідченого старостою Благовіщенської міської ради Голованівського райони Кіровоградської області - [PERSON] , де зазначено, що [PERSON] не проживав і не проживає біля своєї доньки і за чотири роки ніколи не брав участі у її вихованні та ніколи матеріально не допомагав. Як зазначалося, [PERSON] 21.01.2019р. проживає разом з матір`ю - [PERSON] , вітчимом - [PERSON] та братом [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї гр. [PERSON] , виданої виконавчим комітетом Відповідач не приймає будь якої участі у вихованні дитини, не піклується про її духовних розвиток, здоров`я, що негативно впливає на самооцінку дитини та її підготовку до самостійного життя. На даний час позивачу не відомо місце проживання відповідачки, вона уникає будь якого спілкування з дитиною. Позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] що змусило її звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 19.12.2023 року, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження. Розгляд справи постановив проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання призначено. Суд зобов`язав своєю ухвалою Орган опіки і піклування Благовіщенської міської ради надати письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд ухвалою від 27.02.2024 року закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 20 березня 2024 року. Ухвалою суду від 20 березня 2024 року за клопотанням представника позивача судом залучено до справи в якості третьої особи орган опіки і піклування Бершадської міської ради Вінницької області. Позивач та її представник адвокат Анікєєнко Є.О. в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву, якою підтримують заявлені вимоги та просять розглядати справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України". Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Благовіщенської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] ( а.с.93). Представник третьої особи - органу опіки і піклування Бершадської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові пояснення органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] ( а.с.93). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи та винесено ухвалу. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив наступне: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2018 року спільно проживали в не реєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 лютого 2019 року [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] ( а.с.18). Із довідки Благовіщенської міської ради Кіровоградської області №217 від 04.09.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована в с. Великі Трояни провулок Горького 7 Голованівського району Кіровоградської області склад сім`ї її є слідуючий: [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - син ( а.с.19). З довідки виданої Великотроянівським закладом дошкільної освіти "Барвінок" зазначається, що [PERSON] , [INFO] відвідує дитячий садок "Барвінок" з [INFO] . Вихованням дитини займається мама, яка тримає тісний зв`язок з вихователями, бере участь у житті дошкільної групи, де виховується дівчинка, є членом батьківського комітету. Батько не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не з`являвся у дошкільний заклад ( а.с.20). Відповідач [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] не сплачує з грудня 2021 року по даний час, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 77 922, 35 грн. за період з 23.12.2021 по 31.10.2023 роки ), що підтверджується копією довідки про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні [NUMBER], виданої Бершадським ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ( а.с.24). З висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] затвердженого рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради №70 від 03.04.2024 року вбачається, що враховуючи інтереси дитини, з метою її особистих немайнових і майнових прав, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с. 92, 93) Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2024 року до справи було залучено в якості третьої особи, орган опіки і піклування Бершадської міської ради Вінницької області, оскільки відповідач [PERSON] проживає на території територіальної громади Бершадської міської ради, що підтверджується довідкою №01-26/943 від 03.04.2024 року. Начальником служби у справах дітей Бершадської міської ради на виконання ухвали Ульяновського районного суду Кіровоградської області про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , 2019 року народження надано пояснення в якому зазначається, що згідно витягу №202 про зареєстрованих у житловому будинку осіб, наданого Флоринським старостинським округом від 21.03.2024 року [PERSON] зареєстрований з 20.07.2021 року за адресою: [ADDRESS] однак фактично проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с.112). Відповідно листа, наданого відділом поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП в Вінницькій області від 12.04.2024 року №5741/203-24 [PERSON] , [INFO] згідно бази ІПНП до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні [NUMBER] наданого Бершадським районним відділом ДВС за період з 23.12.2023 року по 31.03.20224 року [PERSON] заборгував [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , 2019 р.н. аліменти у розмірі 95562 грн. 35 копійок. На прохання начальника служби у справах дітей Бершадської міської ради з`явитись [PERSON] до служби про надання письмового пояснення щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , 2019 р.н. та вивчення його думки щодо позбавлення батьківських прав, [PERSON] відмовився, пояснюючи це тим, що найближчим часом не буде вдома, так як знаходиться на роботі. Під час розмови з [PERSON] в його голосі відчувалися зухвалість та агресивність. У зв`язку з тим, що дитина [PERSON] , 2019 року народження фактично не проживає в Бершадській міській територіальній громаді, служба у справах дітей не може надати достовірну інформацію щодо участі батька у вихованні дитини ( а.с.118-121), однак орган опіки і піклування Бершадської міської ради не заперечує щодо задоволення позову та при винесенні рішення покладається на розсуд суду за наявними матеріалами справи . Позивачем [PERSON] долучено до справи чек на придбання товарів для доньки [PERSON] на суму 613 грн. від 06.12.20223 року та чек на придбання ліків, що складає 333 грн. від 07.12.2023 року ( а.с.27) Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Відповідно до ч. ч. 2 і 3 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст.180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Згідно з п. 2 ч. 1 статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 6 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено: якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.ї У цій справі позов пред`явлено з підстав п. 2 ч. 1 ст.164 СК України (ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки). Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 03 квітня 2024 року № 70 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] ( а.с.92). Як вже зазначалось, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Саме такий висновок зроблено у відповідних постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц. За абз. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (п. 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України). Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (ст ст. 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів, викладених в ст. 29 Декларації, згідно із якими: кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи; при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (ст. ст. 164-167). Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки, оскільки відповідач не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення батька від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 473 гривні. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України

Outcome: approved