Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00\~гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з березня 2022\~року і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час цих відносин у сторін народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05.12.2017\~року Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №\~1837, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05.12.2017 року Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1836. Після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами їх спільні доньки залишилися проживати разом із позивачем та перебувають на її утриманні, весь тягар по матеріальному утриманню дітей, забезпеченню їх всім необхідним виконує позивач сама, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 16.08.2023\~року. Однак, враховуючи, що діти часто хворіють та потребують медичних обстежень позивач вимушено взяла на себе кредит для оплати таких послуг та ремонту квартири, де проживають діти, для створення їм належних умов проживання. При цьому відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, а також не бере участі у їх вихованні, чим не виконує свої обов`язки батька дітей. Позивач самостійно не має змоги забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, який повинен бути неменше прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також позивач вказує, що відповідач є працездатним, отримує дохід, оскільки є фізичною особою-підприємцем, інших осіб на утриманні не має, та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі на рівні 5\~000 грн на кожну дитину. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітніх доньок у твердій грошовій сумі по 5\~000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з березня 2022\~року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у зв`язку з потребою отримання юридичної допомоги для вирішення спору з відповідачем, позивач була вимушена укласти договір про надання юридичних послуг №\~0208202305 від 02.08.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Амадео Право» та за надані їй послуги нею було оплачено суму у 7\~500 грн, що підтверджується копією вищезазначеного договору та актом передачі виконаних робіт. У зв`язку з чим, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на юридичну (правову) допомогу, у розмірі 7\~500 грн. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовільнити. У свою чергу, відповідач та його представник позов визнали частково та просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у сумі по 3\~000 грн на кожну дитину, щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу не заперечували. Вислухавши учасників провадження, дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими остання проживає. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину. А також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.09.2023\~року, позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023\~року, вказана справа надійшла до провадження судді Волчка А.Я. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2023\~року у справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.12.2017 року Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1837, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.12.2017 року Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1836. При цьому, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи сторони проживають окремо. Наразі малолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні, весь тягар виховання та матеріального утримання дітей, забезпечення їх всім необхідним виконує позивач сама, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки про склад сім`ї №\~195 від 16.08.2023\~року. При цьому, позивач під час судового розгляду стверджувала, що самостійно не має змоги забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, який повинен бути неменше прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, з наданих до суду роздруківок повідомлень між сторонами вбачається, що позивач постійно звертається до відповідача про надання матеріальної допомоги на потреби їх спільних дітей. При цьому, як вбачається, з наданих до суду відповідачем копій платіжних інструкцій він як батько добровільно перераховував кошти на утримання доньок, однак зі слів позивача цих коштів недостатньо для утримання дітей, які часто хворіють та потребують обстеження і лікування, що підтверджується наданими до суду копіями квитанцій понесених витрат на утримання дітей та створення для них належних умов проживання. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, згідно з яким просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі по 5\~000 грн, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Так, у відповідності до ч. 8 ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дітей. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За приписами частини 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України№ 789-XIIвід 27.02.1991 року Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст.182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує приписи ч. 1 ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України,\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2\~ст. 184 СК України). Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Проте, враховуючи досліджені судом докази, доводи позивача та заперечення відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх спільних дітей у сумі по 4\~000 грн на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів, виходячи з обставин справи, є збалансованим та відповідає інтересам дітей. При цьому, відповідачем не надано до суду достатніх доказів його неплатоспроможності зі сплати аліментів на утримання дітей саме у такому розмірі. Крім того, що стосується стягнення аліментів з відповідача саме за період з березня 2022\~року, суд вважає за необхідне відмовити у цій частині, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому, оскільки, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 08.09.2023 року, суд

Outcome: partial