Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви 04 грудня 2023 року представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 42» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті внесків (платежів) за управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території), в обґрунтування якого зазначає наступне. Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ГАГАРІНА 42» (надалі ОСББ або Об`єднання) в період заборгованості, що підтверджується відповідним розрахунком, відповідно до статутних завдань та цілей, здійснювалося управління будинком - утримання будинку та прибудинкової території будинку об`єднання за вищезазначеною адресою, у відповідності до КВЕД 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів, що включає в себе діяльність ОСББ. За вказаний період відповідачем (власником та мешканцем) вищезазначеної квартири не сплачено обов`язкові внески і платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті внесків і платежів з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 16593,48 грн. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, установлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Позивач на виконання вимог статутних цілей щодо сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг, як юридична особа, в повному обсязі виконувало взяті на себе у відповідності до чинного законодавства та Статуту обов`язки, утримує будинок та прибудинкову територію та нараховує обов`язкові внески і платежі для всіх співвласників будинку об`єднання. Нарахування Відповідачу обов`язкових внесків і платежів на утримання будинку та прибудинкової території здійснювалося у відповідності та згідно з Статутом об`єднання, протоколами зборів Позивача(додаються)та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». В добровільному порядку заборгованість Відповідачем не сплачується, виконання обов`язків зі сторони Відповідача по здійсненню вищезазначених оплат ігноруються. Виходячи з фактичних обставин та вищезазначеного, відповідачем фактично не виконуються покладені на нього Законом та Статутом об`єднання обов`язки оплачувати нараховані внески і платежі за отриманні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території ОСББ. Зобов`язання відповідача сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території виникають на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за умов наявності права власності та/або на підставі положень Житлового Кодексу України як у зареєстрованих або фактично проживаючих осіб. Строк позовної давності перервано ухвалою суду по справі №210/2202/18, що набрала законної сили 19.04.2019 р., у справі про стягнення заборгованості, що підтверджується відповідним витягом з Судової влади України від 28.11.2023 р. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за несплачені внески і платежі за управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі 16593,48грн., понесені позивачем судові витрати у загальному розмірі 5684,00 грн., що складаються з 2684,00 грн. - судового збору та 3000,00 грн. понесених витрат на правову (правничу) допомогу. Аргументи учасників справи Представником позивача адвокатом Петрушкевич О.В. подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі на мобільний номер телефону, зазначений [PERSON] в заяві про відкладення судового розгляду від 11.01.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку СМС. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судами Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ГАГАРІНА 42» в період заборгованості, відповідно до статутних завдань та цілей, здійснювалося управління будинком - утримання будинку та прибудинкової території будинку об`єднання за вищезазначеною адресою, у відповідності до КВЕД 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів, що включає в себе діяльність ОСББ. Відповідно до Довідки, наданої головою правління ОСББ «Гагаріна 42» Андрієм Артеменко, за адресою: [ADDRESS] зарежстрований [PERSON] [INFO] щ 03.12.2010 року (а.с.15). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира [ADDRESS] , належить на підставі приватної власності [PERSON] з 29.11.2010 року відповідно до договору купівлі-продажу, ВДР №399078; ВДР №399079, зареєстрованого в реєстрі за №1-2731 від 27.11.2010 року (а.с.16-17). Інформаційною довідкою ОСББ «Гагаріна 42» підтверджує факт здійснення управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території) багатоквартирного будинку [ADDRESS] в силу ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за дати реєстрації юридичної особи 16.03.2016 року (а.с.18). Згідно розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] та довідкою про суми, нараховані до сплати, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 31.10.2023 року складає 16593,48 гривень (а.с.19-22). Позивачем ОСББ «Гагаріна 42» 03.10.2023 року відповідачу [PERSON] направлялась досудова вимога про стягнення заборгованості разом з реквізитами для оплати (а.с.23-25). До позовної заяви додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статут ОСББ «Гагаріна 42», Протокол №12 загальних зборів співвласників ОСББ «Гагаріна 42» та Витяг з Протоколу №2 загальних зборів співвласників ОСББ «Гагаріна 42» (а.с.26-33). Згідно довідки за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 11.12.2023 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.12.2010 року по теперішній час (а.с.38). З витягу з Судової влади України від 28.11.2023 вбачається, що 17.04.2019 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу розглянуто заяву [PERSON] про скасування судового наказу за заявою ОСББ «Гагаріна 42) (а.с.14). Витрати позивача ОСББ «Гагаріна 42» на правову (правничу) допомогу у розмірі 3000 гривень підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №033 від 29.09.2023, Ордером на надання правової допомоги, Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Петрушкевич О.В., Актом прийому-передачі документів за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги від 31.10.2023, Актом здачі приймання виконаних робіт за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги від 21.11.2023, Рахунком оплати витрат на правову (правничу) допомогу №033 від29.09.2023, Платіжною інструкцією №351 від 29.09.2023 про здійснення оплати витрат на правову (правничу) допомогу на рахунок адвоката Петрушкевич О.В. (а.с.4-13). Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.39). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що у період з січня 2021 року по жовтень 2023 року, відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, однак відповідачем оплата за надані житлово-комунальні послуги не здійснювалася, що й призвело до утворення заборгованості в розмірі 16593,48 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСББ «Гагаріна 42» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 березня 2016 року, номер запису 12271020000016897 (а.с.26). Згідно з Статутом ОСББ «Гагаріна 42» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Загальними зборами вказаного ОСББ 01 березня 2018 року було затверджено кошторис та внески з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в розмірі 4 грн. 50 коп. за квадратний метр з загальної площі приміщення, без урахування витрат на вивіз твердого сміття, тепло-, електро- та газопостачання, водовідведення та водопостачання. Здійснюючи управління багатоквартирним будинком, ОСББ «Гагаріна 42» забезпечує належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку [ADDRESS] шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідачу на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,12 кв.м. Відповідач не виконує встановлений статутом і чинним законодавством обов`язок по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території. На досудову вимогу від 03.10.2023 (а.с.23), направлену відповідачу рекомендованим листом 04.10.2023, щодо необхідності сплати заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, відповідач відповіді не надав і суму заборгованості не погасив. За період з січня 2021 по жовтень 2023 перед ОСББ за утримання будинку і прибудинкової території, утворилась заборгованість в сумі 16593,48 гривень. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин). Предметом регулювання цього\~Закону\~є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб Згідно із частиною 1\~статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні);\~ управитель;\~ виконавці комунальних послуг. Згідно із статтями\~4\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема,\~встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. До житлово-комунальних послуг належать:\~ 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.\~ Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:\~ утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;\~купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;\~поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;\~2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно із ч. 4 ст. 13\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У частині першій\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 7 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~статті 179 ЖК України\~користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила). Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор\~має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями. Тобто, згідно із зазначеними правовими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша\~статті 509 ЦК України). З аналізу положень статей\~11,\~319,\~322,\~509,\~526,\~610 ЦК України, статей\~1, 7,\~12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 1\~статті 385 ЦК України\~передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно\~статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання\~створюється для\~забезпечення і\~захисту прав\~співвласників та\~дотримання їхніх\~обов`язків,\~належного утримання\~та використання\~спільного майна,\~забезпечення своєчасного\~надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно з ч. 6\~ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Виходячи з положень ч. 1 ст.\~17, ст.\~20, ч. 6,\~7,\~8\~ст.\~22, ч. 4 ст.\~23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~власники квартир\~у багатоквартирному\~будинку,\~функції по\~утриманню якого\~і прибудинкової\~території здійснює\~об`єднання\~співвласників,\~зобов`язані\~нести витрати\~по утриманню\~спільного майна\~незалежно від\~членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. У\~статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~зазначено,\~що для\~забезпечення утримання\~та експлуатації\~багатоквартирного будинку,\~користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг та відсутність членства в ОСББ не можуть бути підставою для звільнення споживача від їх оплати (справа № 212/4917/15-ц, від 05.04.2017 року). ВССУ залишив це рішення суду без змін, зазначивши, що відповідно до положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власникиквартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2010 року, тому відповідно до\~статті 322 ЦК України\~зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які йому надає ОСББ «Гагаріна 42» й зобов`язаний сплачувати за спожиті послуги у встановлений законом строк, але останній не виконує свої обов`язки, тому за період з січня 2021 по жовтень 2023 перед ОСББ за несплачені внески і платежі за управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території), утворилась заборгованість в сумі 16593,48 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню, а саме стягненню підлягає заборгованість за несплачені внески і платежі за управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території), утворилась заборгованість в сумі 16593,48 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Як вбачається з наданих представником позивача документів, 29.09.2023 між позивачем ОСББ «Гагаріна 42» та адвокатом Петрушкевич А.В. укладено Договір про надання правничої допомоги №033 від 29.09.2023, складений Акт прийому-передачі\~документів за\~укладеним договором\~про надання\~правової (правничої)\~допомоги від\~31.10.2023,\~Акт здачі\~приймання виконаних\~робіт за\~укладеним договором\~про надання\~правової (правничої)\~допомоги від\~21.11.2023,\~що підтверджуєтьсяРахунком оплати витрат на правову (правничу) допомогу №033 від29.09.2023, Платіжною інструкцією №351 від 29.09.2023 про здійснення оплати витрат на правову (правничу) допомогу на рахунок адвоката Петрушкевич О.В. (а.с.4-13). Враховуючи практику Верховного суду у справі № 910/15944/17, визначено, що При визначенні суми відшкодування суд має виходити\~з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру,\~виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на правничу допомогу у повному обсязі - 3000,00 гривень з відповідача на користь позивача, оскільки позивачем доведена співмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу складності справи, в той час як відповідачем під час розгляду справи не спростований такий розмір витрат. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved