Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11.01.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №455602-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 11.01.2023 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №455602-КС-004 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт). Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 64000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15957333% за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 64000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач не виконав свої зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 12.02.2024 року утворилась заборгованість за договором №455602-КС-004 про надання кредиту від 11.01.2023 року в розмірі 202906,86 грн., які він просить стягнути на скою користь і яка складається з: -62000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -131306,86 грн. сума прострочених платежів по процентах; -9600,00 грн. сума прострочених платежів за комісією. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 25.03.2024 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач надав відзив в якому вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази, які свідчать про те, що анкета від 11.01.2023 року заповнена саме відповідачем, а тому вона не може бути належним та достовірним доказом зазначення своїх персональних даних саме відповідачем та як наслідок належним доказом приналежності йому номера телефону та номера банківської картки. Відповідач не вбачає доведеним факт прийняття пропозиції (оферти) щодо укладення договору про надання кредиту 455602-КС-004 на умовах визначених офертою. Також не підтверджується належність відповідачу банківської картки, на яку перераховувались кредитні кошти. Таким чином позивачем не доведено факт видачі відповідачу кредиту. Також відповідач зазначив, що не підлягають стягненню проценти за період після 03.05.2023 року. 11.04.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вказав, що 11.01.2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №455602-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-3431, (направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного позичальником в заявці). Згідно з п.п.4.4.4. правил позичальник к підтверджує, що вказаний ним поточний (картковий) рахунок [NUMBER] належить саме йому і треті особи не мають до нього доступу. Кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. А тому підтверджено укладання між сторонами спірного правочину, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Позивач вказав, що між ним та відповідачем укладено чотири кредитні договори, а тому вона знала про порядок укладення кредитного договору та про всі інші умови кредитування. Відповідач частково виконувала зобов`язання за кредитним договором на суму 2000,00 грн. 19.04.2024 року до суду надійшло заперечення відповідача, в якому вона вказала, що позивач не подав додані до відповіді на відзив документи у встановлений законом строк, а саме разом з поданням позовної заяви, а тому вони не можуть братися до уваги та бути належними доказами у справі. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що 11.01.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №455602-КС-004 про надання кредиту з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 64000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,0000000% за кожен день користування кредитом, занижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15957333% фіксована, строк кредиту 16 тижнів, комісія за надання кредиту - 9600,00 грн., термін дії договору до 03.05.2023 року. Орієнтована загальна вартість кредиту 134400,00 грн. Згідно п. 6.3. у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплати на початок наступного дня після обов`язкового платежу визначеного графіком платежів, що встановлюються у розмірах наведених в таблиці. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3431. До матеріалів справи додано пропозицію укласти договір (оферта) №455602-КС-004 про надання кредиту від 11.01.2023, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №455602-КС-004 про надання кредиту від 11.01.2023, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №455602-КС-004 про надання кредиту від 11.01.2023, в якому відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. Згідно платіжної інструкції №34315 від 11 січня 2023 року ТОВ БІЗПОЗИКА перерахувала кошти в розмірі 64000,00 грн. [PERSON] з призначенням платежу: перерах.коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №455602-КС-004 від 11.01.2023. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] , станом на 12.02.2024 року утворилась заборгованість за договором №455602-КС-004 про надання кредиту від 11.01.2023 року в розмірі 202906,86 грн., які він просить стягнути на скою користь і яка складається з: -62000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -131306,86 грн. сума прострочених платежів по процентах; -9600,00 грн. сума прострочених платежів за комісією. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Клопотання позивача про витребування інформації у АТ «Універсалбанк» суд вважає недостатньо обґрунтованим та таким, що може безпідставно розкрити приватну інформацію щодо руху всіх коштів по банківській картці відповідачки. Крім того, позивач додав суду докази, які свідчать про перерахунок коштів відповідачці, тому суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання. Суд відхиляє позицію представника відповідача викладену у відзиві та запереченнях, про те, що відповідачка не підписувала кредитний договір та не була ознайомлена з умовами нарахування відсотків, оскільки кредитний договір підписано відповідачкою та укладено відповідно до вимог укладення електронних договорів у відповідності з Законом України «Про електронну комерцію», а сам договір містить всі дані про умови платності користування позиченими коштами. Інших будь-яких умов отримання коштів сторона відповідача не вказала і доказів цьому суду не надала. Також відповідач не надав доказів, які б могли свідчити про протиправний характер інших осіб з використання особистих даних відповідачки. Проценти за користування кредитом нараховані у відповідності до умов договору - до моменту його закінчення по 03.05.2023 року (п.3.2.2), а комісія відповідно п.2.5 договору, яка є разовим платежем. Сплата процентів не є мірою відповідальності за прострочення платежів. Перерахування коштів відповідачці позивачем підтверджено бухгалтерським документом - платіжною інструкції ТОВ БІЗПОЗИКА №34315 від 11 січня 2023 року, і відповідач не спростував достовірність її даних іншими доказами. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved