Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженка с. Нове, Мамлютського р-ну, Південно-Казахстанської області, Казахстан, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що вона є рідною донькою [PERSON] . Свідоцтво про народження на її ім?я було втрачене під час переїзду з Казахстану до України. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00028102926 від 09.10.2020 року до шлюбу заявник мала прізвище « [PERSON] » що збігається з прізвищем її батька - [PERSON] . [INFO] її батько помер. Мати, [PERSON] , померла [INFO] . Заявник зазначила, що вона була зареєстрована і фактично проживала разом з батьком на час його смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказала, що 18.01.2024 року вона отримала відповідь Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області згідно якої підтвердити або спростувати інформацію щодо витребування нею повторного свідоцтва про народження з компетентного органу Республіки Казахстан не виявляється можливим у зв?язку зі здійсненням обстрілів збройними силами російської федерації по будівлі Лозівського міського Палацу культури, в якому було розміщено Лозівський ДРАЦС та пошкодженням будівлі, знищенням документації (відкрито кримінальне провадження від 20.05.2022р.) та повідомляється, що до сьогоднішнього дня з компетентного органу Республіки Казахстан документи не надходили. 07.02.2024 року заявник звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку площею 3,1424 га, кадастровий номер 6324880500:00:000:0141, яка розташована на території Аполонівської сільської ради Красноградського (колишнього - Сахновщинського) району Харківської області після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Курявської Олесі Олександрівни. За результатом розгляду заяви приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Курявською Олесею Олександрівною була прийнята постанова №43/02-14 від 07.02.2024 року, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв?язку з тим, що не підтверджений факт родинного зв?язку між заявником та померлим батьком. [PERSON] вказала, що встановлення даного факту необхiдно їй для отримання свідоцтва на право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку. Зважаючи на вище вказане, заявник була змушена звернутися до суду. Також разом з заявою [PERSON] було подано клопотання про допит свідка. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження, у нотаріуса було витребувано копію спадкової справи. 09.04.2024 на адресу суду надійшла завірена копія спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник у судове засідання з`явилася, на задоволенні заяви наполягала, від клопотання про виклик свідків відмовилася. Приватний нотаріус у судове засідання не з"явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Представник Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому наголосила на відсутності відомостей в заяві стосовно дати та місця народження [PERSON] , що не дасть можливості ідентифікувати особу, проти встановлення факту не заперечувала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №6346-1437654-2018(а.с.7), на запит заявника [PERSON] , [INFO] , м.Лозова, Харківська область, Україна, УНЗР 19750308- 05400, була зареєстрована 30.04.2013 року за адресою: [ADDRESS] . Також в копії довідки виконавчого комітету Катеринівської сільської ради №24/02-30 від 03.01.2015 року(а.с.8), [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Лозова, Харківської області, УНЗР 19750308- 05400, з 30.04.2013 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вище вказане підтверджується також копією довідки №1180 від 12.02.2020 року(а.с.9). [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , після розірвання шлюбу залишила прізвище чоловіка " [PERSON] ", про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу та копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища(а.с.11-12). Згідно з копією паспорту(а.с.5), [PERSON] народилася [INFO] в с. Нове Мамлютського району Південно-Казахстанської області, Казахстан, УНЗР 19750308- 05400. Відповідно до довідки №9860 від 07.10.2021 року(а.с.10), [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Нове, Мамлютського р-ну, Південно-Казахстанської області, Казахстан, УНЗР 19750308- 05400, з 30.04.2013 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При дослідженні копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, копії паспорту, а також копій довідок про реєстрацію місця проживання особи, судом встановлено, що в даних матеріалах місце народження особи має відмінності, а саме в паспорті та довідці, виданих на ім"я [PERSON] місце народження вказано як с. Нове Мамлютського району Південно-Казахстанської області, Казахстан, а в довідках та витягу, виданих на ім"я [PERSON] місцем народження зазначено м.Лозова Харківської області, у зв"язку з чим взаємозв`язок між [PERSON] та [PERSON] викликає деякі сумніви. Однак, вищевказаний взаємозв"язок між цими особами прослідковується в копії довідки №198 від 15.01.2024 року, наявної в матеріалах спадкової справи(а.с.35). Так, у вказані довідці вказано, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Нове, Мамлютського р-ну, Південно-Казахстанської області, Казахстан, УНЗР 19750308- 05400, з 06.06.1991 року по 29.02.2012 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 30.04.2013 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявник вказала у заяві, що її свідоцтво про народження було втрачено при переїзді з Казахстану до України, у зв"язку з чим вона звернулася до Лозівського ДРАЦС. Відповідно до копії відповіді Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області від 18.01.2024 року(а.с.16-17), підтвердити або спростувати інформацію щодо витребування [PERSON] повторного свідоцтва про народження з компетентного органу Республіки Казахстан не виявляється можливим у зв?язку зі здійсненням обстрілів збройними силами російської федерації по будівлі Лозівського міського Палацу культури, в якому було розміщено Лозівський ДРАЦС та пошкодженням будівлі, знищенням документації (відкрито кримінальне провадження від 20.05.2022 року) та повідомляється, що до сьогоднішнього дня з компетентного органу Республіки Казахстан документи не надходили. Так, з відповіді Лозівського ДРАЦС неможливо встановити інформацію щодо підтвердження чи спростування витребування повторного свідоцтва про народження з компетентного органу Республіки Казахстан, а відповідно неможливо встановити факт вчинення заявником будь-яких дій для отримання повторного свідоцтва в досудовому порядку. Тобто заявником не надано доказів неможливості у досудовому порядку одержати чи відновити свідоцтво про народження для подальшого підтвердження родинних відносин. До матеріалів справи долучено копію державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XP №092592(а.с.13-14), згідно з яким [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , належить земельні ділянки: площею 3, 14 га, кадастровий номер 6324880500:00:000:0139, площею 1,84 га, кадастровий номер 6324880500:00:000:0141, розташовані на території Аполлонівської сільської ради. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15), [INFO] помер [PERSON] . Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи(а.с.31-46), [PERSON] на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . Так, в заяві [PERSON] вказала, що вона була зареєстрована та фактично мешкала з батьком станом на день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що факт фактичного проживання заявника на момент смерті [PERSON] за вище вказаною ні чим не підтверджено, а факт реєстрації особи за певною адресою не може свідчити, що дана особа за цією адресою проживає. Як встановлено судом, 07.02.2024 року заявник звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельні ділянки площею 3, 14 га, кадастровий номер 6324880500:00:000:0139, площею 1,84 га, кадастровий номер 6324880500:00:000:0141, розташовані на території Аполлонівської сільської ради, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до копії відповіді приватного нотаріуса від 07.02.2024 року за вих.№43/02-14(а.с.18), [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки неможливо встановити факт їх родинного зв"язку. Заявником надано на підтвердження родинних відносин з [PERSON] письмові пояснення [PERSON] (а.с.19), який зазначив, що знав родину [PERSON] та особисто [PERSON] , що проживав за адресою: [ADDRESS] , та вказав, що підтверджує те, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] . Також до заяви долучено письмові пояснення [PERSON] (а.с.22), який зазначив, що знав родину [PERSON] , що проживав за адресою: [ADDRESS] , та підтвердив, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . Так, при дослідженні письмових пояснень судом встановлено, що письмові пояснення суперечать одне одному в частині, де мешкав [PERSON] , даті народження та імені його доньки, а тому суд унеможливлений встановити дійсні обставини справи з долучених пояснень. З урахуванням вище викладеного, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає неможливим встановлення факту родинних відносин. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтями 293, 315 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04. 2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Постановою ВП ВС від 08.11.2019 року визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). За вказаних обставин, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та окремо, зважаючи на суперечності в письмових поясненнях свідків та документах, з урахуванням відсутності доказів неможливості отримання повторного свідоцтва про народження в досудовому порядку, а також перевіривши факти, зазначені заявником, суд приходить до висновку, що у справі відсутні належні та достатні докази родинного зв"язку, а вимоги [PERSON] є необґрунтованими, недоведеними та передчасними, у зв"язку з чим заява задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні заяви, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем.

Outcome: dismissed