Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Серебрянников Д.В. в інтересах позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 у сумі 24 546,88 гривень. За змістом позовної заяви зазначено, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, статей 633-634, ч. 2 ст. 642 ЦК України, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019. Споживання електричної енергії здійснювалося за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок, як стверджує позивач, з 12.02.2021 на праві власності належить відповідачці. Позивач вказує, що відповідачкою спожито електричну енергію за період грудень 2022 року по березень 2023 року, загальний обсяг якої складає 15 041 кВт/год, що підтверджується листом від 18.05.2023 за №007-66/2871 адміністратора комерційного обліку, функції якого у Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго» про фактичний обсяг, період споживання за особистим рахунком споживача (Боржника) 55718202 за адресою: 69092, м. Запоріжжя, вул. Білоруська, буд. 14. Разом з цим, позивач стверджує, що в порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідачки виник борг за спожиту електричну енергію у кількості 15 041 кВт/год за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 на суму 24 546,88 гривень відповідно до наданого позивачем розрахунку. Позивач зазначає, що правовідносини між постачальником електричної енергії та споживачем (за період формування вказаної заборгованості) регулювались Законом України «Про ринок електричної енергії» та Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Вказані Правила є обов`язковими для виконання, як стверджує сторона позивача. Крім того, представник позивача вважає, що договір про користування електричною енергією є публічним договором, на який розповсюджується дія ст.633 ЦК України. З підстав, передбачених ст.16, 319, 322, 526, 530, 549, 550, 612, 625, 633 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», з метою захисту порушеного права, як постачальника електричної енергії, на отримання своєчасної сплати за надані послуги, представник позивача просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 30.10.2023 у зв`язку із невиконання вимог ст.175, 177\~ЦПК України з підстав, врегульованих ч.1,2 ст.185 ЦПК України, заяву залишено без руху у зв`язку із виявленими, перерахованими в ухвалі недоліками. Ухвалою судді від 12.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Після відкриття провадження по справі встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим 12.04.2024 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» без руху. Ухвалою суду від 16.04.2024 постановлено продовжити розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань, зустрічної позовної заяви у даній справі не подано. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, на підставі клопотання, вх. №136/24-Вх від 22.04.2024, просить розглядати справу без участі сторони позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за відсутності відповідача, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду повідомлялася відповідно до ч.3, 11 ст.128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації позивачки та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджено відповідними доказами у справі. Про причини своєї неявки відповідачка суд не повідомила, не скористалася своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, ч.1 ст.278 ЦПК України, відповідно, відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не подала. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223, 240 ЦПК України, судом не встановлено. Так, як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме, ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Як передбачено ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Суд встановив, що у зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» згідно з постановою НКРЕКП №807 від 31.07.2018 здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019. Відповідно до п. 8 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (в редакції станом на 01.01.2019) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пп.1.2.15. п.1.2. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого з договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до Умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (у встановленому законодавством порядку). Також п. 13 розділу XVII\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» визначено, що фактором приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-який дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.8 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно даних, отриманих від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документу), на підставі даних комерційного обліку, отриманих в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Предметом Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є те, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов цього Договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п.2.1., 2.2) П.3.1. Договору передбачає, що умови надання універсальних послуг Відповідачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Відповідач розраховується з Позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається у комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.1.). Відповідно до п. 5.10. Договору Оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5-ти робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та споживачем [PERSON] укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 на адресу об`єкта: [ADDRESS] . Встановлено, що відповідачка [PERSON] відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №339008238 від 13.07.2023 є власницею будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка є побутовим споживачем послуг з постачання електричної енергії, які надає ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За даними Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 28.11.2023 (на запит суду) відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду справи встановлено, що за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 відповідачкою спожито 15041 кВт вартістю 24 546,88 гривень, яка визначалась за затвердженими тарифами користування електричною енергією.Проте, внаслідок невиконання зобов`язань з боку споживача послуг, за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 утворилась заборгованість у сумі 24 546,88 гривень, на підтвердження чого судом досліджено наявний розрахунок заборгованості. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За нормами ч.2,3 ст.11, ч.1 ст.14 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади АР Крим або органів місцевого самоврядування. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відносини з приводу постачання побутовим споживачам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про ринок електричної енергії». Також, на правовідносини, що склалися між сторонами, розповсюджується зміст ст. 509, 525, 526, 610, 629 ЦК України, які врегульовують обов`язковість виконання зобов`язань відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, поняття порушення зобов`язання. Особливості договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу закріплені у ст.714 ЦК України. Крім того, за нормою ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, за п.62 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до ст.56 вказаного нормативно-правового акту, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. За змістом ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Суд також зауважує, що на правовідносини між постачальником електричної енергії та споживачем (за період формування вказаної заборгованості) регулювались Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Відповідно до п.1.1.1 ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. За положеннями п. 5.2.1. Правил електропостачальник має право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, дослідивши надані представником позивача письмові докази, суд дійшов висновку, що сума заборгованості, період та обсяг нарахувань, а також факт постачання електричної енергії у будинок, власником якого є [PERSON] , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, й, враховуючи, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, що відповідає ст.16 ЦК України, наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі шляхом стягнення з відповідачки суми наявної заборгованості на користь позивача. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 2 684,00 гривні.

Outcome: approved