Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який залишив заповіт на користь позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Це господарство відносилося до колгоспного двору. З метою оформлення своїх прав на спадкове майно позивачка звернулась до нижчевказаного приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, в ході підготовки необхідних документів для видачі вказаного свідоцтва виявилось, що оригінал свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок втрачено. У зв`язку із цим 06.11.2023 року вказаний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивачка та її представник, адвокат Марціновська Д.М. в судове засідання не з`явились, 17.01.2024 року вказана адвокат подала заяву про розгляд справи без її та позивачки участі, а також про підтримання позовних вимог (а.с.75). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, 20.12.2023 року подали до суду письмові заяви, в яких вказують про визнання позову та просять розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.65, 69, 72). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у м. Івано-Франківську (а.с.7 ). Згідно з даними заповіту, посвідченого секретарем Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 21.06.2017 року та зареєстрованого\~в реєстрі\~за№104, [PERSON] все своє майно заповів позивачці [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії довідки, виданої Івано-Франківським геріатричним пансіонатом за № 158/27 від 01.04.2022 року, місце проживання [PERSON] було зареєстроване у вказаному закладі до часу смерті (а.с.45 ). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 75808 та копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюротехнічної інвентаризації» 06.09.2023\~ року, право власності на вказане нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дане майно складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 85, 9 кв.м., житловою площею 57, 5 кв.м., гаражу - "Б", сараїв - "В", "Г", "З", "К»; літньої кухні - "Д"; вбиральні - «Ж»; криниці - «№ 1»; огорожі «№ 2-4», вимощення «І». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1991 році. Право власності на вказане майно зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.05.1988 року виконкомом Коломийської районної Ради на підставі рішення №220 від 14.10.1987 року (а.с.9-12). Згідно з даними довідки № 1565/02-25, виданої Коршівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 24.10.2023 року, померлому [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спадковий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був померлий [PERSON] . Станом на 1990 рік у цьому будинку проживали: [PERSON] - голова господарства, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] - дочка [PERSON] син.. На день смерті [PERSON] його місце проживання було зареєстроване в Івано-Франківському Геріатричному пансіонаті. Заповіт від імені померлого посвідчувався виконкомом Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 21.06.2017 року за № 104. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.43\~). Відповідно\~до постанови\~ про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~ № 1/02-31 від 06.11.2023\~року приватним\~ нотаріусом\~ Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області\~ \~Шевчук Д.В.,\~ відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки оригінал свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок втрачено (а.с. 42). Судом встановлено, що в газеті "ЗР -Інформ" № 46 (1449) за 24.11.2023 року (стор.2, зворот) міститься оголошення про те, щоб вважати недійним втрачене вказане свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.46). Згідно з даними спадкової справи № 02-14, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину відповідно до вказаного заповіту прийняла позивач, звернувшись 31.08.2022 року до вказаного приватного нотаріуса з відповідною заявою. Крім того, в матеріалах вказаної спадкової справи наявні заяви відповідачів [PERSON] та\~ [PERSON] про відмову від обов`язкової частки у спадщині, яка залишилася після смерті [PERSON] (а.с. 86-107). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем як за єдиним спадкоємцем за заповітом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. При цьому суд бере до уваги, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які були членами вказаного колгоспного двору, не витребували своїх часток у цьому майні, не претендували на них після смерті голови колгоспного двору та не претендують на свої частки на час ухвалення даного рішення. На\~підставі \~наведеного, ст.ст.206, 346, 392, 1296 ЦК України, ст.ст.263-265,\~268,\~273,\~293, 294, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved