Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Подільський відділ ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів, заборгованості за аліментами, стягнення коштів та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого в актовому записі записано позивача [PERSON] . Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2021 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2021 року стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з 30 квітня 2021 року до [INFO]. Позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , підтвердженням цього є рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2023 року, згідно якого виключено відомості про [PERSON] , як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22.04.2020 року за № 200, серія [NUMBER] . Відповідно до довідки-розрахунку Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому від 01.06.2023 року, сукупний розмір заборгованості по аліментам на дитину, за період з 30.04.2023 року по [INFO] становить 26175,71 грн. За цей же період позивачем сплачено 33161,76 грн. Відповідно до довідки-розрахунку Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому від 01.06.2023 року, сукупний розмір заборгованості по аліментам на утримання відповідача, за період з 30.04.2023 року по [INFO] становить 13614,15 грн, сплачено 7829,75 грн. Введення позивача в оману призвело до моральних страждань. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд звільнити [PERSON] , від сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів мого заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Звільнити [PERSON] , від сплати аліментів на користь та утримання [PERSON] , в розмірі 1/10 частини з усіх видів мого заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO]. Звільнити [PERSON] , від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , та матері дитини, [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , безпідставно набуті кошти в розмірі 40 991,51 грн. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 10000 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 5904,80 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.09.2023 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив не надала. Представник Подільського відділу ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що [INFO] відповідач народила сина [PERSON] . Його батьком у свідоцтві про народження зазначено позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.04.2020. Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2021 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2021 року стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з 30 квітня 2021 року до [INFO]. Рішенням суду від 20.03.2023 виключені відомості про [PERSON] , як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 01.06.2023, виданої державним виконавцем по виконавчому провадженню [NUMBER], розмір заборгованості станом на 10.04.2023 становить 26175,71 грн, а по виконавчому провадженню [NUMBER] - 13 614,15 грн. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини. Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому, зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи. Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 511/219/18. Оскільки рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2023 року у справі № 404/5699/21, яке набрало законної сили, виключено відомості про позивача як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] , суд доходить до висновку, що у позивача відсутній обов`язок зі сплати аліментів на малолітнього [PERSON] , тому позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на утримання дитини, підлягають задоволенню, як і вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Також з огляду на зазначені норми чинного законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає необхідним звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини та її матері. Щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих аліментів, суд дійшов наступних висновків. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правовий аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судом встановлено, що аліментні виплати у розмірі 40 991,51 грн позивач здійснив не добровільно, а в примусовому порядку в межах відкритих виконавчих проваджень № [NUMBER] та [NUMBER], за рішенням суду та судовим наказом, які набрали законної сили, а, отже, відсутні правові підстави для можливості повернення цих коштів платнику аліментів в порядку, визначеному статтею 1215 ЦК України. Водночас, у випадку, якщо з підстав відсутності кровного спорідненості з дитиною, позивач у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, порушить питання про скасування судового рішення про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами, законом передбачені особливості повороту виконанням судового рішення у справах про стягнення аліментів (стаття 445 ЦПК України). Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 07.09.2022 № 677/876/21 та аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18). Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Надані позивачем копії епікризів не підтверджують причинно-наслідковий зв`язок з обставинами, викладеними у позові, інших доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди позивачем не надано, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволених вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3220,80 грн. судового збору. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивач також просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Однак, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду не надано жодного доказу. Вказане свідчить про недоведеність стороною позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з чим, у стягненні таких слід відмовити. На підставі ст.ст. 180, 197 СК України, ст. 1215 ЦК України,

Outcome: partial