Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. В обґрунтування заяви позивачі зазначили, що 25.10.2020 близько 03.00 год. водій автомобіля «Infiniti FX-35» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , рухаючись по вулиці Героїв Майдану у місті Звенигородка Черкаської області, від проспекту Шевченка до виїзду у напрямку смт. Лисянка, Черкаської області, несправився із керуванням, допустив наїзд на бордюрний камінь після чого виїхав на праве узбіччя по напрямку свого руху де вчинив наїзд на перешкоди у вигляді двох дерев після чого відбулося перекидання автомобіля з подальшою зупинкою на даху на проїзній частині вулиці. Внаслідок ДТП пасажир заднього пасажирського сидіння [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, пасажир переднього пасажирського сидіння [PERSON] [INFO] , житель [ADDRESS] , отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден тулуба, обличчя та кінцівок та був доставлений до Звенигородської ЦРЛ, не госпіталізований, водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, забоїв та садин обличчя і кінцівок, забою головного мозку та був госпіталізований до Звенигородської ЦРЛ. За фактом ДТП СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020250140000638. Згідно висновку судово-медичної експертизи №05-9-02/189 від 25.10.2020, проведеної в рамках кримінального провадження №12020250140000638, причиною смерті гр-на [PERSON] , [INFO] є поєднана травма голови та тулуба, що призвела до шоку. При експертизі трупа виявлені наступні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу в м`які мозкові оболонки головного мозку, перелом кісток черепа, крововиливу в мякі покрови голови з внутрішнього боку, забійної рани та саден на голові; закрита травма грудної клітки у вигляді крововиливу на правій легені, численних переломів ребер справа та зліва; закрита травма органів черевної порожнини у вигляді розриву печінки, крововиливу в жирову клітковину правої нирки, осадження на животі; забійні рани в правій підпахвовій впадині на другому пальці лівої кисті, садно на правому передпліччі. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів (предмету) чи при ударі об такі предмети (предмет). Черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які мозкові оболонки головного мозку, перелому кісток черепа, крововиливу в м`які покрови голови з внутрішнього боку, забійні рани та садна на голові, закрита травма грудної клітки у вигляді крововиливу на правій легені, численних переломів ребер справа та зліва, закрита травма органів черевної порожнини у вигляді розриву печінки, крововиливу в жирову клітковину правої нирки, осадження на животі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Забійні рани в правій підпахвовій впадині на другому пальці лівої кисті, садно на правому передпліччі носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Між отриманими ушкодженнями, а саме закритою черепно-мозковою травмою, забою органів грудної клітки і черевної порожнини та настанням смерті є прямий причинний зв`язок. Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області матеріали справи передано до Черкаської обласної прокуратури, якою затверджено обвинувальний акт та передано на розгляд до Ватутінського міського суду Черкаської області. Ватутінським міським судом Черкаської області прийнято вказаний обвинувальний акт до розгляду у справі №694/821/21. 17 травня 2022 року Ватутінський міський суд Черкаської області під час відкритого судового засідання в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020250140000638 25 жовтня 2020 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, постановив: клопотання прокурора про зупинення судового провадження на підставі ст.335 КПК України стосовно обвинуваченого [PERSON] до його звільнення із військової служби задовольнити. Судове провадження з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020250140000638 25 жовтня 2020 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України зупинити в зв`язку з призовом обвинуваченого для проходження військової служби під час мобілізації, до його звільнення з військової служби. Вищевказані факти підтверджуються витягом з ЄРДР, висновком судово-медичної експертизи, протоколом допиту свідка, ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.05.2022 року та свідоцтвом про смерть потерпілого. Проте, відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. (п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"). В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього у вигляді загибелі [PERSON] , його близьким родичам, а саме БАТЬКОВІ [PERSON] , МАТЕРІ [PERSON] , ДРУЖИНІ [PERSON] та ДОЧЦІ [PERSON] було завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 16.02.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено справі до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 05.03.2024 року у справі було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі.Справу призначити до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Лабик Р.Р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Представники відповідача, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, відзиву не подавали. В судовому засіданні представник третьої особи - адвокат Цвєтінський С.А., не заперечував проти задоволення позовних вимог проте, заперечував щодо стягненння судових витрат на правничу допомогу, які є необгрунтованими належними та допустими доказами. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР, 25.10.2020 року внесено відомості про кримінальне провадження №12020250140000638, а саме 25.10.2020 близько 03.00 год. водій автомобіля «Infiniti FX-35» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , рухаючись по вулиці Героїв Майдану у місті Звенигородка Черкаської області, від проспекту Шевченка до виїзду у напрямку смт. Лисянка, Черкаської області, несправився із керуванням, допустив наїзд на бордюрний камінь після чого виїхав на праве узбіччя по напрямку свого руху де вчинив наїзд на перешкоди у вигляді двох дерев після чого відбулося перекидання автомобіля з подальшою зупинкою на даху на проїзній частині вулиці. Внаслідок ДТП пасажир заднього пасажирського сидіння [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, пасажир переднього пасажирського сидіння [PERSON] [INFO] , житель [ADDRESS] , отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден тулуба, обличчя та кінцівок та був доставлений до Звенигородської ЦРЛ де госпіталізований, водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, забоїв та садин обличчя і кінцівок, забою головного мозку та був госпіталізований до Звенигородської ЦРЛ. За фактом ДТП СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру до судових розслідувань за №12020250140000638. Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області матеріали справи передано до Черкаської обласної прокуратури, якою затверджено обвинувальний акт та передано на розгляд до Ватутінського міського суду Черкаської області. Ватутінським міським судом Черкаської області прийнято вказаний обвинувальний акт до розгляду у справі №694/821/21. Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області зупинено провадження у справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в зв`язку з призовом обвинуваченого для проходження військової служби під час мобілізації, до його звільнення з військової служби. Із Свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] вбачається, що 20 жовтня 2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №01. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №307. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] . Станом на 25.10.2020 року, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Infiniti FX-35» реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №126500658. Згідно заяв від 24.12.2020 року про виплату страхового відшкодування позивачі повідомили відповідача про настання страхового випадку та звернулися, в порядку визначеному законом із заявою на виплату страхового відшкодування. Вказані документи Відповідач отримав 28.12.2020 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції чинній на дату ДТП, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону України"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: 1) у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; 2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦКУ). Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанови від 01 березня 2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Шкоду потерпілому було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано здоров`ю особи (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року). Згідно зі ст. ст. 636, 979, 985, 988, 992 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Звертаючись до суду з цим позовом позивачі посилаються на ту обставину, що в результаті ДТП їх близький родич отримав тілесні ушкодження від яких помер. Позивачі повідомили відповідача про настання страхового випадку та звернулися із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п.35.2 вказаної статті до заяви додаються:а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). З матеріалів справи вбачається, що позивачі звертаючись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування надали перелік документів, відповідно до п.35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пунктів 36.1, 36.2 ст.36 вказаного вище Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial