Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 11.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] підписано заяву про приєднення до умов та праил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено виористання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторонни домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними данними про будь-яку операцію або правочин за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснення шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу программного комлексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паррлю на финансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 22.02.2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 22.02.2022 про надання строковогу кредиту у розмірі 129800,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.07.2023 року має заборгованість 147323,00 грн, яка складається з наступного 129800,00 грн заборгованість за тілом кредита; 17523,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 147323,00 грн станом на 17.07.2023 року та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 24.01.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.05.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, про виклик останнього в судові засідання було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області,відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] підписано заяву про приєднення до умов та праил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено виористання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторонни домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними данними про будь-яку операцію або правочин за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснення шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу программного комлексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паррлю на финансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 22.02.2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 22.02.2022 про надання строковогу кредиту у розмірі 129800,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту. З розрахунку заборгованості за вказаним договором, який надано позивачем вбачається, що станом на 17.07.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 147323,00 грн, яка складається з наступного 129800,00 грн заборгованість за тілом кредита; 17523,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник умови кредитного договору не виконує, свою заборгованість по кредитному договору не погашає, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання обо виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, відповідач порушує зобов`язання за данним договором. Під час судового розгляду справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст.12,13,81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачем, ні матеріалами справи не спростовується. Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування кредитними коштами не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості є обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2684,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved