Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

11 січня 2024 року до суду звернулась Пологівська окружна прокуратура, яка діє в інтересах Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, в особі Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення до територіальної громади. Прокурор в позовній заяві просить розірвати договір оренди земельної ділянки №118 від 09.11.2004 року укладений між Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON] , зобов`язати [PERSON] повернути на користь Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області в особі Пребраженської сільської ради Пологівського району земельну ділянку прощею 34,9 га з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026, яка розташована на території Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області (за межами населеного пункту) на території Микільської сільської ради, стягнути з [PERSON] на корись Запорізької обласної прокуратури кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 5368,00 грн. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що на підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації від 08.10.2004 № 338 «Про передачу в оренду земель водного фонду [PERSON] » між Оріхівською районною державною адміністрацією та [PERSON] 09.11.2004 укладено договір оренди земельної ділянки № 118 загальною площею 34,9 га з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026, розташованої на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, поблизу с. Микільське. Відповідно до п.1 договору Орендодавець за плату передає орендареві земельну ділянку у користування на термін, встановлений цим договором, а орендар приймає в оренду земельну ділянку і зобов`язується використовувати її відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Пунктом 2.3 договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться водні об`єкти (ставки), площею 9,0 га та площею 14,5 га, які наповнені водою і придатні для цільового використання, в тому числі такі комунікації - земляна гребля, довжиною 200 метрів та шириною 8 метрів із трубчатим водоспуском і земляна гребля, обкладена з однієї сторони камінням, довжиною 370 метрів та шириною 20 метрів із водоспуском шахтового типу. Згідно із п. 3.3 Договору, водо-покриті землі (угіддя) складають 23,5 га, а водоохоронна зона (пасовище) - 11,4 га. Земельна ділянка відповідно до п. 3.4 вказаного Договору передається в оренду для розміщення водного об`єкту з метою риборозведення. Пунктом 4.1. встановлено, що договір укладається на 25 років і діє до 09 листопада 2029 року. Згідно з п. 4.5 Договору при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає свою чинність для нового власника на термін, встановлений цим договором. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору, розмір орендної плати розраховано на один рік за загальну площу земельної ділянки v сумі 2350 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят) гривень. Розмір орендної плати за землю обчислюється з урахуванням індексів інфляції. Річна орендна плата за земельну ділянку надходить на розрахунковий рахунок Микільської сільської ради в Оріхівському відділенні держказначейства. Орендна плата вноситься орендарем щоквартально рівними частками до 15 числа останнього місяця кварталу. Згідно із ч. 2 п. 6.3 Договору, орендар зобов`язується: - приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; - дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; - у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби; - використовувати орендовану земельну ділянку, не допускаючи погіршення екологічної обстановки на території в результаті своєї діяльності; - використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; - здійснювати комплекс заходів щодо охорони земель, збереження і поліпшення родючості ґрунтів та поліпшення інших корисних властивостей землі; - зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошуваних та осушуваних систем; - своєчасно вносити орендну плату, - виконувати інші обов`язки відповідно до умов договору оренди і чинного законодавства; - своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування дані про стан і використання земель в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 5.10 договору за несвоєчасне внесення орендної плати виплачується пеня у розмірі 0,3% (розмір обумовлений договором, але не більше чим ставка пені за несвоєчасну сплату земельного податку). Право на стягнення пені за несвоєчасну плату орендарем орендної плати виникає у орендодавця з першого дня від остаточного терміну сплати. Сплата пені не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань та усунення виявлених порушень. Пунктом 13.5 договору встановлено, що договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умов вказаного договору. Право на односторонню відмову від договору його умовами не передбачено. У разі припинення або розірвання, договір втрачає чинність після заповідної реєстрації додаткової угоди чи рішення суду в органах, які здійснюють державну реєстрацію землі (п. 13.2 Договору). Згідно з вимогами ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 6 Закону України №161 «Про оренду землі» також визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди - ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Згідно із п. 15.2 договору, цей договір набирає чинність після його державної реєстрації. Вказаний Договір підписано сторонами та 09.11.2004 посвідчено державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В. за №3882. Окрім того, Оріхівським РВ ЗРФ «Центр ДЗК» здійснено державну реєстрацію договору оренди землі шляхом внесення до книги реєстрації запису про реєстрацію від 23.11.2004 за № 275/0001, відповідно до вимог чинного на час реєстрації Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України 02.07.2003 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.07.2003 за № 641/7962. Отже, після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідач у повній мірі набув комплекс суб`єктивних прав та обов`язків щодо його виконання. Разом з цим, у порушення вимог укладеного договору оренди земельної ділянки та норм податкового і земельного законодавства, орендна плата за землю відповідачем у встановлені Договором строки не сплачується, що є підставою для дострокового розірвання вказаного Договору у судовому порядку. Окрім того, відповідно до п. 2.3 Договору оренди земельної ділянку № 118 від 09.11.2004, на спірній земельній ділянці знаходяться водні об`єкти (ставки), площею 9,0 та 14,5 га, надані Відповідачу на умовах договорів на право тимчасового водокористування № 46 та № 47 від 23.08.2006 з метою риборозведення. Відповідач протягом тривалого часу вказані водні об`єкти загальнодержавного значення за цільовим призначенням не використовував, плату орендну плату не вносив, що стало підставою для звернення окружною прокуратурою до суду з позовною заявою про розірвання договорів на право тимчасового водокористування водними об`єктами загальнодержавного значення на умовах оренди. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 у справі №336/5633/232 позовні вимоги прокурора задоволені, договори на право тимчасового водокористування водними об`єктами загальнодержавного значення на умовах оренди №46 і № 47 від 23.08.2006 розірвано, [PERSON] зобов`язано повернути водні об`єкти загальнодержавного значення площею зонного дзеркала 14,5 та 9,0 га на користь Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Рішення набрало законної сили 14.10.2023. Враховуючи наявність судового рішення про розірвання договорів на право користування водними об`єктами загальнодержавного значення, подальше використання спірної земельної ділянки за цільовим призначенням (для розміщення водного об`єкту з метою риборозведення) є неможливим що, в свою чергу також є підставою для дострокового розірвання вказаного Договору у судовому порядку. Отже, наявні порушення умов договору оренди земельної ділянки, зокрема щодо систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою та не використання землі за цільовим призначенням є підставою для розірвання вказаного договору і повернення земельної ділянки на користь Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву. 04 квітня 2024 підготовче судове засідання відкладено на 07 травня 2024 року у зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання. Прокурор в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника прокуратури, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Представник відповідача, адвокат Кравченко С.М., надав до суду заяву про визнання позову, в якій просив прийняти заяву про визнання позову та задовольнити позовні вимоги, оскільки земельна ділянка відповідачем фактично не використовувалась з 2016 року і він неодноразово з цього приводу звертався до орендодавця про розірвання даного договору. Крім того, представник відповідача повідомив, що відповідач є інвалідом другої групи та просив врахувати дані відомості при вирішенні питання щодо судових витрат. Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації від 08.10.2004 № 338 «Про передачу в оренду земель водного фонду [PERSON] » між Оріхівською районною державною адміністрацією та [PERSON] 09.11.2004 укладено договір оренди земельної ділянки № 118 загальною площею 34,9 га з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026, розташованої на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, поблизу с. Микільське. Відповідно до п.1 договору Орендодавець за плату передає орендареві земельну ділянку у користування на термін, встановлений цим договором, а орендар приймає в оренду земельну ділянку і зобов`язується використовувати її відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Пунктом 2.3 договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться водні об`єкти (ставки), площею 9,0 га та площею 14,5 га, які наповнені водою і придатні для цільового використання, в тому числі такі комунікації - земляна гребля, довжиною 200 метрів та шириною 8 метрів із трубчатим водоспуском і земляна гребля, обкладена з однієї сторони камінням, довжиною 370 метрів та шириною 20 метрів із водоспуском шахтового типу. Згідно із п. 3.3 Договору, водо-покриті землі (угіддя) складають 23,5 га, а водоохоронна зона (пасовище) - 11,4 га. Земельна ділянка відповідно до п. 3.4 вказаного Договору передається в оренду для розміщення водного об`єкту з метою риборозведення. Пунктом 4.1. встановлено, що договір укладається на 25 років і діє до 09 листопада 2029 року. Згідно з п. 4.5 Договору при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає свою чинність для нового власника на термін, встановлений цим договором. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору, розмір орендної плати розраховано на один рік за загальну площу земельної ділянки v сумі 2 350 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят) гривень. Розмір орендної плати за землю обчислюється з урахуванням індексів інфляції. Річна орендна плата за земельну ділянку надходить на розрахунковий рахунок Микільської сільської ради в Оріхівському відділенні держказначейства. Орендна плата вноситься орендарем щоквартально рівними частками до 15 числа останнього місяця кварталу. Згідно із ч. 2 п. 6.3 Договору, орендар зобов`язується: - приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; - дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; - у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби; - використовувати орендовану земельну ділянку, не допускаючи погіршення екологічної обстановки на території в результаті своєї діяльності; - використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; - здійснювати комплекс заходів щодо охорони земель, збереження і поліпшення родючості ґрунтів та поліпшення інших корисних властивостей землі; - зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошуваних та осушуваних систем; - своєчасно вносити орендну плату, - виконувати інші обов`язки відповідно до умов договору оренди і чинного законодавства; - своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування дані про стан і використання земель в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 5.10 договору за несвоєчасне внесення орендної плати виплачується пеня у розмірі 0,3% (розмір обумовлений договором, але не більше чим ставка пені за несвоєчасну сплату земельного податку). Право на стягнення пені за несвоєчасну плату орендарем орендної плати виникає у орендодавця з першого дня від остаточного терміну сплати. Сплата пені не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань та усунення виявлених порушень. Пунктом 13.5 договору встановлено, що договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умов вказаного договору. Право на односторонню відмову від договору його умовами не передбачено. У разі припинення або розірвання, договір втрачає чинність після заповідної реєстрації додаткової угоди чи рішення суду в органах, які здійснюють державну реєстрацію землі (п. 13.2 Договору). Згідно з вимогами ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 6 Закону України №161 «Про оренду землі» також визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди - ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Згідно із п. 15.2 договору, цей договір набирає чинність після його державної реєстрації. Вказаний Договір підписано сторонами та 09.11.2004 посвідчено державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В. за №3882. Окрім того, Оріхівським РВ ЗРФ «Центр ДЗК» здійснено державну реєстрацію договору оренди землі шляхом внесення до книги реєстрації запису про реєстрацію від 23.11.2004 за № 275/0001, відповідно до вимог чинного на час реєстрації Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України 02.07.2003 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.07.2003 за № 641/7962. Отже, після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідач у повній мірі набув комплекс суб`єктивних прав та обов`язків щодо його виконання. Разом з цим, у порушення вимог укладеного договору оренди земельної ділянки та норм податкового і земельного законодавства, орендна плата за землю відповідачем у встановлені Договором строки не сплачується, що є підставою для дострокового розірвання вказаного Договору у судовому порядку. Окрім того, відповідно до п. 2.3 Договору оренди земельної ділянку № 118 від 09.11.2004, на спірній земельній ділянці знаходяться водні об`єкти (ставки), площею 9,0 та 14,5 га, надані відповідачу на умовах договорів на право тимчасового водокористування № 46 та № 47 від 23.08.2006 з метою риборозведення. Відповідач протягом тривалого часу вказані водні об`єкти загальнодержавного значення за цільовим призначенням не використовував, плату орендну плату не вносив, що стало підставою для звернення окружною прокуратурою до суду з позовною заявою про розірвання договорів на право тимчасового водокористування водними об`єктами загальнодержавного значення на умовах оренди. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 у справі №336/5633/232 позовні вимоги прокурора задоволені, договори на право тимчасового водокористування водними об`єктами загальнодержавного значення на умовах оренди №46 і № 47 від 23.08.2006 розірвано, [PERSON] зобов`язано повернути водні об`єкти загальнодержавного значення площею зонного дзеркала 14,5 та 9,0 га на користь Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Рішення набрало законної сили 14.10.2023. Враховуючи наявність судового рішення про розірвання договорів на право користування водними об`єктами загальнодержавного значення, подальше використання спірної земельної ділянки за цільовим призначенням (для розміщення водного об`єкту з метою риборозведення) є неможливим що, в свою чергу також є підставою для дострокового розірвання вказаного Договору у судовому порядку. Відповідач визнає обставини зазначені в позовній заяві та не заперечує, що з 2016 року він не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням та не сплачує орендну плату. Отже, наявні порушення умов договору оренди земельної ділянки, зокрема щодо систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою та не використання землі за цільовим призначенням є підставою для розірвання вказаного договору і повернення земельної ділянки на користь Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк і термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ст. 629 цього ж кодексу визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотнім є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Нормами Земельного кодексу України визначено основні засади регулювання земельних відносин, зокрема й порядок передачі земельних ділянок в оренду (ст. 124). Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Пунктом «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 141 ЗК України є також використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Водночас спеціальним законом, що регулює відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння є Закон України «Про оренду землі». Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст. ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Станом на час укладення спірного договору оренди земельної ділянки і до 1 січня 2011 року, розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначалось Законом України «Про плату за землю». Стаття 2 цього Закону передбачала, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За змістом ст. 13 цього ж Закону, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності є договір оренди такої земельної ділянки. Статтею 17 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що додаткове зобов`язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації - на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 5 листопада. Несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками - протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками. Впродовж 2011-2012 років законодавче регулювання земельних відносин зазнало суттєвих змін, пов`язаних з прийняттям Верховною Радою України ряду законів, зокрема законів України від 7 липня 2011р. «Про Державний земельний кадастр», від 6 вересня 2012р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Податкового кодексу України. У зв`язку із введенням в дію Податкового кодексу України 1 січня 2011 року Закон «Про плату за землю» втратив чинність згідно з ч. 2 Прикінцевих положень кодексу. Питання сплати податку на землю та внесення орендної плати за користування земельною ділянкою з 1 січня 2011 року регулюється виключно Податковим кодексом України. Відповідно до п.п. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Як установлено п.п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою. Плата за землю справляється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України. Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України). Статтею 288.4 Податкового кодексу України встановлено, що розмір та /мови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами). Орендна плата за землю, згідно із ст. 21 Закону «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В свою чергу, орендар, відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та п. 6.3 умов Договору, зобов`язаний: у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт; здійснювати спеціальне водокористування відповідно до виданих дозволів. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Разом з цим, у порушення вимог укладеного договору оренди земельної ділянки та норм податкового і земельного законодавства орендна плата за землю відповідачем у встановлені строки сплачена не була, що підтверджується інформацією Преображенської сільської ради від 11.05.2023. Згідно з інформацією Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 11.05.2023, орендна плата за користування вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки №118 від 09.11.2004 [PERSON] не вносилась протягом п`яти років, оскільки останній вважає договір оренди розірваним за його заявою, яку він надіслав у 2018 році на адресу Оріхівської районної державної адміністрації. Водночас, право на односторонню відмову від спірного договору його умовами не передбачено. Крім того, з 01.07.2013 (дата набрання чинності Закону України «Про аквакультуру») до 27.05.2021 (дата набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин»), розпорядником вищевказаної земельної ділянки та розташованих на ній водних об`єктів в силу закону була Запорізька обласна державна адміністрація. Так, у відповідь на заяву [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки Запорізька обласна державна адміністрація 12.03.2019 повідомила заявника про необхідність направити на їх адресу копії відповідних документів, зокрема довідки про відсутність заборгованості за надані в оренду водні об`єкти та земельну ділянку, після цього буде підготовлено проект розпорядження про розірвання договорів оренди за згодою сторін та відповідні додаткові угоди до договорів оренди. Згідно з інформацією Запорізької облдержадміністрації від 19.06.2023, наданої на запит окружної прокуратури, договір оренди земельної ділянки №118 від 09.11.2004 облдержадміністрацією не припинявся і не розривався, додаткові угоди до нього не вносились. Відповідно до п. 6.3 договору орендар земельної ділянки зобов`язується у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. Згідно з інформацією наданою ГУ ДПС у Запорізькій області на запит окружної прокуратури [PERSON] не значиться на обліку як платник за землю на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за земельну ділянку з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026. З 01.01.2011 (дати введення в дію Податкового кодексу України) плата за оренду земельної ділянки водного фонду відповідачем взагалі не вносилась. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідачем орендна плата систематично не сплачується, що свідчить про невиконання умов договору оренди земельної ділянки та є підставою для його розірвання. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 № 192/149/17, в якій зазначено, що систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Спірна земельна ділянка надавалась в користування відповідачу на підставі договору, укладеного з Оріхівською районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства. Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Верховною Радою України 28.04.2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції в сфері земельних відносин», який опубліковано 26.05.2021. Відтак, з 27.05.2021 повноваження щодо розпорядження земельними ділянками усіх категорій, розташованих за межами населених пунктів у межах територіальних громад, перейшли до відповідних органів місцевого самоврядування. Внесеними змінами розділ X Перехідних положень Земельного Кодексу України доповнений пунктом 24, котрий передбачає, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Виключення становлять землі оборони, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, лісогосподарського призначення, землі, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (зокрема, земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських та водогосподарських підприємств), а також землі, щодо яких до набрання чинності цим пунктом надано дозволи на розроблення проектів землеустрою з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам. Законом визначено момент переходу права власності на земельні ділянки від держави до територіальних громад у залежності від державної реєстрації такого права. Так, земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Земельна ділянка водного фонду, загальною площею 34,9 га з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026, розташована на території Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Перехід земельної ділянки до комунальної власності Преображенської об`єднаної територіальної громади відбувся з дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, тобто з 27.05.2021. Органом уповноваженим на теперішній час розпоряджатись земельною ділянкою водного фонду на території Преображенської об`єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області за межами населеного пункту є позивач-1, а саме Преображенська сільська рада Пологівського району Запорізької області. При розірвання договору оренди земельної ділянки відповідач зобов`язаний повернути ці об`єкти Преображенській сільській раді. Указом Президента України № 197/2023 від 07 квітня 2023 року утворено Преображенську сільську військову адміністрацію Пологівського району Запорізької області. Відповідно до Розпорядження Президента України № 57/2023-рп від 07.04.2023, [PERSON] призначено начальником Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області. Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальник військової адміністрації представляє відповідну військову адміністрацію та територіальну громаду у відносинах із державними органами, органами місцевого самоврядування, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, громадянами. Постановою Верховної Ради України від 02 травня 2023 року № 3059-ІХ Про здійснення начальником Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»» установлено, що у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької воласті, крім повноважень, віднесених до його компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження сільської ради, її виконавчого комітету, Преображенського сільського голови. На даний час, належним уповноваженим державою органом на розпорядження спірними водними об`єктами, а відповідно і на захист інтересів держави є Преображенська сільська рада в особі Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області. Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 3 та 4 ст. 56 ЦПК України закріплено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 зазначив, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15.01.2009 у справі «Менчинська проти Росії», заява № 42454/02, п. 35). З указаних норм законодавства слідує, що є дві умови, за яких прокурор зобов`язаний захищати інтереси держави: 1) порушення або загроза порушень інтересів держави; 2) нездійснення або неналежним чином здійснення відповідним органом місцевого самоврядування захисту інтересів держави. В даному випадку існує реальна загроза порушень інтересів держави оскільки невиконання відповідачем обов`язків щодо зариблення водного об`єкту, не використання його за призначенням призводить до скорочення біоресурсів, забруднення ставків, засмічення та втрати корисних властивостей спірної земельної ділянки. Як наслідок, вказане призведе до порушення режиму функціонування об`єкту екомережі - спірної земельної ділянки водного фонду, до створення несприятливого режиму ставка, до його забруднення, засмічення, незбереження водності, руйнування водних екологічних систем, а також може призвести до зсувів, ерозії, руйнації споруд від підтоплень під час паводків, незабезпечення доступу до прибережних територій для усіх без винятку громадян. Держава з метою захисту екосистеми України та дотримання екологічних прав громадян зобов`язана забезпечити належну охорону земель водного фонду, у тому числі спірної земельної ділянки. Систематична несплата відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки водного фонду призводить не тільки до порушення економічних інтересів держави. Вказане також порушує економічні інтереси територіальної громади в особі Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, оскільки призводить до недоотримання місцевим бюджетом Пологівського району коштів, які можуть бути використані для задоволення нагальних потреб територіальної громади. Перебування земельної ділянки водного фонду у користуванні відповідача на підставі договору оренди унеможливлює його передачу у користування платоспроможних користувачів та отримання додаткового доходу місцевим бюджетом. Такі дії не сприяють дотриманню раціонального використання та охорони природних ресурсів, що в свою чергу загрожує сталому розвитку території Пологівського району з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, ослаблює соціально-економічні основи державної влади і створює соціальне напруження серед територіальної громади Преображенської сільської ради. Порушення прав територіальної громади беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів, оскільки таке порушення суперечить конституційному обов`язку держави щодо забезпечення прав людини та гарантування належного функціонування місцевого самоврядування, ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, що потребує реагування у межах наданої Конституцією України компетенції. Позов прокурора спрямований на збереження екосистеми України, захист довкілля і реалізацію екологічних прав громадян, а також контроль за використанням і розпорядженням земель водного фонду відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому, щоб таке використання та розпорядження відбувалося згідно з вимогами законодавства. У правовідносинах що виникли, Преображенська сільська рада та Оріхівська районна державна адміністрація виступають органами, уповноваженими здійснювати як захист порушених інтересів держави, так і захист порушених інтересів територіальної громади в особі Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, наразі - сільської військової адміністрації. Листом від 11.05.2023 Преображенська сільська рада на запит окружної прокуратури повідомила про обізнаність щодо наявності систематичної заборгованості з боку відповідача за користування земельною ділянкою площею 34,9 га з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026, проте бажання звернутися до суду з відповідними позовними заявами про розірвання спірних договорів не виявила. Преображенська сільська рада у листі від 08.06.20023 просить саме окружну прокуратуру здійснювати представництво інтересів держави в особі сільради шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Преображенська сільська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області листами від 09.06.2023 та від 27.10.2023 також повідомила, що з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договорів оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2323983500:02:001:0026 та її повернення територіальній громаді не планує звертатися через відсутність фінансування та пріоритетність роботи військової адміністрації на протидію військової агресії російської федерації та просила окружну прокуратуру захистити інтереси громади шляхом звернення з відповідною позовною заявою до суду. Оріхівська районна державна адміністрація перебуває в процесі припинення, фактично не здійснює свою діяльність, а отже не може звертатися до суду з відповідним позовом. Вказані обставини свідчать про нездійснення Преображенською сільською радою Пологівського району Запорізької області та Оріхівською районною державною адміністрацією захисту порушених інтересів територіальної громади та наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді. Таким чином, позовні вимоги Пологівської окружної прокуратури Запорізької області, яка діє в інтересах Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, в особі Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області до [PERSON] , про розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення до територіальної громади, підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 5368,00 грн. (за дві вимоги немайнового характеру). Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 168342, а тому він звільнений від сплати судового збору. Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 5368,00 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідним компенсувати позивачу за рахунок держави судові витрати зі сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат в матеріалах справи не має.

Outcome: approved