Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

02.01.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.05.2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1750 грн. щомісячно на кожну дитину. На даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, необхідність утримувати дитину з інвалідністю. Посилаючись на ст. 192 СК України, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача із розміру 1750 грн. на 3000 грн. щомісячно на кожну дитину з усіх видів доходу відповідача. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче провадження, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні, відповідно до ст. 197 ЦПК України, суд зокрема роз`яснив позивачу, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані. 19.03.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він не погоджується з позвами вимогами, у задоволенні позову просить відмовити. 26.03.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначений розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на ст. 192 СК України. Позивача розуміє, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. В судовому засіданні відповідач та представник відповідач, заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача вважає, що зростання цін на продукти харчування, дитячий одяг, та інші потреби не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Окрім цього розмір стягуваних за рішенням суду аліментів підлягає індексації відповідно до Закону. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про їх народження Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.05.2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1750 грн. щомісячно на кожну дитину. Рішення суду виконується примусово, Другим відділом Державної виконавчої служби м. Чернівці. Доказів на обгрунтування зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, на підтвердження наявності інших випадків для збільшеня розмір аліментів, передбачених СК України позивачем не надано. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1750 грн. до 3000 грн., посилаючись на збільшення цін на продукти харчування, дитячий одяг, та інші потреби які необхідні дитині, що не є підставою визначеною законом, а саме ст. 192 СК України. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, так як позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для зміни розміру аліментів передбачених ст. 192 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed