Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість за заявою - договором № 2090148-020 про надання споживчого кредиту від 23.07.2021 р., що в частині тіла кредиту, процентів та комісії станом на 13.11.2023 р. становить 285\~149,84 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (прострочена) 123\~541,44 грн.; заборгованість по процентам (прострочена) - 14,00 грн.; заборгованість по комісії (простроченій) 161\~594,40 грн., та судові витрати в розмірі по сплаті судового збору 4\~277,25 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 23.07.2021 р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір № 2090148-020 про надання споживчого кредиту. Згідно п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» кредитного договору позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п.п.1.2.2 сума кредиту: 149\~902,10 грн.; п.п.1.2.6. строк кредиту 48 місяців; п.п. 1.2.9. проценти за користування кредитом 0,01% річних; п.п.1.4 комісія за обслуговування кредиту 4,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1.11. розділу 1 кредитного договору банк зобов`язався надати кредит шляхом зарахування кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п. 1.2.2. даного розділу з оформленням такої виплати, згідно законодавства України на власні потреби відповідача в сумі 149\~902,10 грн. № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Згідно п 2.6. кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно у строки, згідно графіку, що міститься в додатку № 1 до заяви договору, що є невід`ємною частиною. Умови кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти не повернуті, як наслідок, станом на 13.11.2023 утворилась заборгованість за заявою-договором №2090148-020 про надання кредиту від 23.07.2021 р., що становить 285\~149,84 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (прострочена) 123\~541,44 грн.; заборгованість по процентам (прострочена) - 14,00 грн.; заборгованість по комісії (простроченій) 161\~594,40 грн. Зазначені суми підтверджуються відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Частиною 3 ст.211\~ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи не з`явилася в судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст.16 ЦК Україниспособами. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 23.07.2021 р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір № 2090148-020 про надання споживчого кредиту. Як вбачається з п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» кредитного договору відповідач просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п.п.1.2.2 сума кредиту: 149\~902,10 грн.; п.п.1.2.6. строк кредиту 48 місяців; п.п. 1.2.9. проценти за користування кредитом 0,01% річних; п.п.1.4 комісія за обслуговування кредиту 4,9 % щомісячно. (а.с.7) Відповідно до п. 1.11. розділу 1 кредитного договору банк зобов`язався надати кредит шляхом зарахування кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п. 1.2.2. даного розділу з оформленням такої виплати, згідно законодавства України на власні потреби відповідача в сумі 149\~902,10 грн. № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК».(а.с.18) Відповідно до п.2.1. кредитного договору, відповідач підтверджує, що банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно\~ЗУ «Про захист прав споживачів», та\~ЗУ «Про споживче кредитування».(а.с.8) Відповідно до п.2.2. кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладення заяви-договору попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними втратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачено нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний.(а.с.8) \~ \~ \~ \~Згідно меморіального ордеру № 741279432 від 23.07.2021 р. АТ «Таскомбанк» було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 149\~902,10 грн. згідно кредитної угоди № 2090148-020 від 23.07.2021 р. (а.с.16) Відповідно до п. 2.6 кредитного договору відповідач погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться в додатку до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.(а.с.8) Відповідно доп.3.1.1заяви-договорувідповідач зобов`язався належним чином виконувати усі умови даного договору\~\~та взяті на себе зобов`язання. Проте, відповідач умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти не повернв, як наслідок, станом на 13.11.2023 утворилась заборгованість за заявою-договором №2090148-020 про надання кредиту від 23.07.2021 р., що становить 285\~149,84 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (прострочена) 123\~541,44 грн.; заборгованість по процентам (прострочена) - 14,00 грн.; заборгованість по комісії (простроченій) 161\~594,40 грн.(а.с.17) Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 Цивільного кодексу Українипередбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ч.2ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно дост.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 527\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530Цивільного процесуального кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як зазначено в ч.1ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1ст.1049\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611\~Цивільного кодексу\~України визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України, визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 4\~277,25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved