Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, факту смерті та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування. Просить суд, встановити факт родинних відносин в тому, що її батько - [PERSON] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] , померлою [INFO] та рідним дядьком [PERSON] , померлої [INFO] , яка є її двоюрідною сестрою; Встановити факт смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] , місцем смерті є Російська Федерація, Московська область, Коломенський район, селище Сергієвський; Визнати за [PERSON] [INFO] право власності на частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та фактично прийнявшою після її смерті спадщину [PERSON] , померлою [INFO] замість її батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що її тітка [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті вона мешкала зі своєю донькою [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] була єдиним власником цієї квартири. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру. Спадкоємцем першої черги є її донька [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресою [ADDRESS] . Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отримати свідоцтво про спадкування після смерті своєї матері [PERSON] її донька не встигла. Спадкоємців після смерті [PERSON] першої та другої черги немає. Її батько [PERSON] та її дядько, відповідач по справі - [PERSON] , є рідними братами [PERSON] та рідними дядьками померлої доньки [PERSON] . Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. [INFO] її батько [PERSON] помер. Згідно ст. 1266 ч. 3 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, вона успадковує долю свого батька [PERSON] у спадковому майні. Іншу долю спадкує відповідач по справі [PERSON] . Нею була подана заява про прийняття спадщини до нотаріуса Саламатової Марини Володимирівни, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, як того вимагає ст. 1269 ЦК України: " ч.1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноважений на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.; ч.2: «Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто."З аналогічною заявою звернувся її [PERSON] . 16 січня 2023 року приватний нотаріус Соломатова Марина Володимирівна винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та відмовила їй в отриманні свідоцтва на право власності у порядку спадкування, з наступних підстав: - відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] ; - відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] . Отримати інформацію щодо актового запису про народження [PERSON] шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру актів цивільного стану громадян немає можливості, оскільки відповідний запис відсутній в зазначеному реєстрі. Однак листом Державного архіву Запорізької області від 15.07.2022 року № 06-07/є-778, надано ксерокопію актового запису від 31 травня 1935 року № 26 з книги запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Орлівській сільській раді нині Бердянського (до липня 2020 року - Приморського) району Запорізької області про народження громадянина [PERSON] . Інформація щодо актового запису про смерть [PERSON] отримати шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру актів цивільного стану громадян немає можливості, оскільки відповідний запис відсутній в зазначеному реєстрі. Згідно викладеного, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, так як нею не подано документи, а нотаріусом не отримано відомості (інформацію) необхідних для вчинення нотаріальної дії. На теперішній час вона отримала свідоцтво про смерть батька [PERSON] , яке видане Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 18 листопада 2022 року. У зв`язку з тим, що свідоцтво отримано у окупованій Республіці Крим приватний нотаріус Соломатолва М.В. відмовилась брати його до уваги. Встановлення факту родинних відносин та факту смерті необхідні для отримання свідоцтва на право власності в порядку спадкування у нотаріуса. На зазначене спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , мають право вона та відповідач по справі у розмірі по її частині. Згідно звіту з оцінки майна №003-03 який виконала фізична особа підприємниць [PERSON] , керівник Запорізького обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Асоціація фахівців оцінки» вартість зазначеної квартири 487 124 грн. (чотириста вісімдесят сім тисяч сто двадцять чотири гривні 00 коп.). Її частина складає 243 562 грн. 00 коп. (двісті сорок три тисячі п`ятсот шістдесят дві гривні 00 коп.). Згідно ст. 316 ЦК України право владності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону зі своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Просить суд, встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] а саме визнати, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] . [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 28.09.2001, РНОКПП [NUMBER] ; Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та фактично прийнявшою після її смерті спадщину [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує на те, що він народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Його батько - [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Помер 19.12.1978 відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис № 5866. Мати позивача - [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Померла 30.03.1981 відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис № 1837. В 1922 році батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] одружились, про що 17.12.1968 в книзі записів актового стану про одруження був зроблений відповідний запис № 45. Після реєстрації шлюбу мати взяла прізвище батька " [PERSON] ". Від шлюбу в батьків народилося чотири дитини (брати та сестри позивача): - [PERSON] , [INFO] (відповідно до Архівного витягу від 29.07.2022); - [PERSON] , [INFO] (відповідно до актового запису про народження № 26); - [PERSON] , [INFO] (відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідний запис № 8); - [PERSON] , [INFO] , яка при реєстрацію шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на " [PERSON] ". 23.02.2022 [PERSON] (рідна сестра позивача) померла. На момент смерті вона мешкала зі своєю донькою [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Рідній сестрі позивача ( [PERSON] ) відповідно до свідоцтва на право власності на житло, вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги стала її дочка - [PERSON] . [INFO] [PERSON] (племінниця позивача) померла. Після її смерті на квартиру за адресою: [ADDRESS] відкрилась спадщина. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Отримати свідоцтво про спадкування після смерті матері [PERSON] її донька так і не встигла. Спадкоємців першої та другої черги після смерті [PERSON] (племінниці) немає. Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У встановлений законом порядок, після смерті рідної сестри, [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи для подальшого прийняття спадщини. Проте нотаріус - [PERSON] надала роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки відсутнє свідоцтво про народження останньої. З цією метою позивач звернувся до органів Державного архіву Запорізької області з заявою про одержання актового запису про народження [PERSON] . У відповіді на заяву було вказано про те, що в частково збереженій книзі запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Орлівській сільській раді нині Бердянського району Запорізької області за 1926 рік актовий запис про народження [PERSON] відсутній. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Встановлення факту родинних зв`язків позивачу необхідно для подальшого прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті рідної сестри [PERSON] та її доньки [PERSON] . Наразі у розпорядженні позивача наявні докази, для підтвердження факту родинних відносин з [PERSON] , зокрема докази листування з фронту найстаршого брата [PERSON] з рідною сестрою [PERSON] , фотокартки на яких зафіксовані сімейні свята проведені разом у колі заявника та рідної сестри, а також їх сімей. Відповідачка [PERSON] , [INFO] є рідною племінницею позивача, оскільки її батько [PERSON] був рідним братом [PERSON] . [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] та рідною тіткою відповідачки. Після смерті доньки тітки - [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] та єдиними живими спадкоємцями на теперішній час залишились позивач та відповідачка. Оскільки сторони по справі мають одну черговість у спадкуванні, тому вимоги позивача (відповідач за зустрічним позовом), щодо визнання права власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] є правомірними. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування» розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших; спадкоємців і спору між ними. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язана допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню,користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1265 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До того ж, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 1.2 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за .N«282/20595 при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно п. 4.14 Глави 10 Розділу 2 Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, що підтверджують вказані факти. Таким чином, наразі виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин позивача з [PERSON] та визнання права власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] за позивачем. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2023 р. прийнято до провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом; об`єднано в одне провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, факту смерті та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом; об`єднаній цивільній справі присвоєно номер справи № 331/2273/23, провадження № 2/331/1150/2023. Ухвалою суду від 25.01.2024 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.04.2024 р. Ухвалою суду від 25.01.2024 р. витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Саламатової М.В. завірену належним чином копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала первісний позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечував проти позовних вимог [PERSON] , вважав їх обґрунтованими. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав зустрічний позов в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти позовних вимог [PERSON] , вважала їх обґрунтованими. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, як за первісним, так і за зустрічним позовом, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: - Свідоцтвом серії [NUMBER] про народження [PERSON] [INFO] , батьки [PERSON] , [PERSON] (а.с.12); - Свідоцтвом серії [NUMBER] про шлюб [PERSON] та [PERSON] . (а.с.13); - Свідоцтвом серії [NUMBER] (повторним) про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , видане т.з. «Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції» окупованої Республіки Крим від 18 листопада 2022 року. (а.с.14); - Листом Державного архіву Запорізької області від 15.07.2022 року № 06-07/є-778, згідно з яким надано ксерокопію актового запису від 31 травня 1935 року № 26 з книги запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Орлівській сільській раді нині Бердянського (до липня 2020 року - Приморського) району Запорізької області про народження громадянина [PERSON] .(а.с.15,16); - Свідоцтвом № [NUMBER] від 26.10.98 р. про право власності на житло, згідно з яким квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] , [PERSON] , а також технічним паспортом на квартиру. (а.с.25-29); - Звітом з оцінки майна №003-03 який виконала фізична особа підприємниць [PERSON] , керівник Запорізького обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Асоціація фахівців оцінки», відповідно до якого вартість квартири [ADDRESS] складає 487 124 грн. ( чотириста вісімдесят сім тисяч сто двадцять чотири гривні 00 коп.). (а.с.30-60); - Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] ; \~ \~ \~ \~- Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , актовий запис № 5866 [PERSON] , який помер [INFO] ; - Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] ; - Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , актовий запис № 1837 [PERSON] , яка померла [INFO] ; - Свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] , про що 17.12.1968 в книзі записів актового стану про одруження був зроблений відповідний запис № 45. Після реєстрації шлюбу [PERSON] мати взяла прізвище чоловіка " [PERSON] ".(т.2, а.с.6-8). Від шлюбу народилося чотири дитини (брати та сестри позивача): - [PERSON] , [INFO] (відповідно до Архівного витягу від 29.07.2022); - [PERSON] , [INFO] (відповідно до актового запису про народження № 26); - [PERSON] , [INFO] (відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідний запис № 8); - [PERSON] , [INFO] , яка при реєстрацію шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на " [PERSON] ". (а.с.10-14) Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис № 200, [PERSON] [INFO] померла. (а.с.106) Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис № 1245, [PERSON] [INFO] померла. (а.с.105) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язана допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню,користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. Відповідно до положень ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи зі змісту ч.ч. 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, яка йому належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу її прийняття при умові, що він не заявив про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1ст. 1270 ЦК України). Відповідно ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1263 ЦК України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно дост.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування» розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших; спадкоємців і спору між ними. Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні вивчено та оголошено матеріали спадкової справи № 66/2022, яку заведено мною після померлої «10» червня 2022 року громадянки [PERSON] . (а.с.102-135) В постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.06.2023 р. зазначено: «Я, [PERSON] , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вивчивши матеріали спадкової справи № 66/2022, яку заведено мною після померлої «10» червня 2022 року громадянки [PERSON] , а також розглянувши документи, надані «08» червня 2023 року громадянином [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням частки у праві спільної сумісної власності, яку [PERSON] прийняла за законом, але не оформила своїх спадкових прав, після померлої [INFO] матері - [PERSON] , [INFO] , котра на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , зробила висновок, що вчинити вказану нотаріальну дію неможливо з наступних підстав: У моєму провадженні знаходиться спадкова справа № 66/2022 до майна померлої « [INFO] [PERSON] . Заява про прийняття спадщини була подана [PERSON] , спадкоємцем за законом. Згідно з даними, зазначеними в поданій [PERSON] заяві, [PERSON] є його племінницею та він ( [PERSON] ) є спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно зі ст. 1265 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подати заяви про видачу свідоцтва. Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Для встановлення факту родинних відносин з померлим спадкодавцем [PERSON] , [PERSON] були надані: Свідоцтво про народження [PERSON] , Свідоцтво про народження [PERSON] , Свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , але не було надано Свідоцтво про народження [PERSON] . Отримати інформацію щодо актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] та щодо актового запису про народження [PERSON] шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру актів цивільного стану громадян немає можливості, оскільки відповідні записи відсутні в зазначеному реєстрі. Також листом Державного архіву Запорізької області від 15.07.2022 року №06-07/є-778, повідомлено про те, що в частково збереженій книзі запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Орлівській сільській раді нині Бердянського (до липня 2020 року - Приморського) району Запорізької області за 1926 р. актовий запис про народження громадянки [PERSON] відсутній. Відповідно до підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5. свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Враховуючи вищезазначене, видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно не вбачається можливим, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні необхідні документи, які дають можливість встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Outcome: approved