Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.2018 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0130/82/0244330, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» надав [PERSON] кредит у розмірі 58673,47 грн., а відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки визначені договором. Відповідно до умов договору, кредит видавався на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника в розмірі 8983,23 грн., на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 5773,47 грн. та на погашення заборгованості позичальника перед кредитором в розмірі 43916,77 грн. за кредитом №22034481426 від 06.06.2017 року. Дата надання кредиту: одноразово 05.02.2018 року, дата сплати ануїтетних платежів, 05 числа кожного календарного місяця згідно графіка погашення кредиту та сплати інших платежів. Дата повного погашення кредиту 05.02.2024 року, строк кредитування 72 місяці, з дати надання кредиту. АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» свої зобов`язання за вказаним договором виконав та надав у користування відповідачу кредит відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору, процентна ставка фіксована, становить 42,9%. 24.09.2020 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та відповідачем було укладено додаткову угоду №014/380805/82/905306 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0130/82/0244330 від 05.02.2018 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони досягли згоди про зміну з 24.09.2020 року умов погашення кредиту, визначених кредитним договором, а саме: дата остаточного погашення Кредиту - 05.03.2025 року; строк Кредиту складає 85 місяців; сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за Кредитним договором, строк сплати якого настав, у такому порядку: станом на дату застосування змін фактична заборгованість становить 47786,20 грн., 1195,51 грн. у тому числі 540,15 грн. сума заборгованості за погашення суми кредиту та 655,36 грн. заборгованість з погашення процентів; на підставі цієї додаткової угоди з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості, таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів; позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому складі щомісячних платежів відповідно до графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди. Проте, всупереч умовам Кредитного договору, Позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.12.2022 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до якого позивач набув права вимоги за борговими зобов`язаннями в тому числі і за договором №014/0130/82/0244330 від 05.02.2018 року, укладеним між відповідачем та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора, ні на рахунок Нового кредитора. 14.09.2023 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте, відповідач дану вимогу не виконав, тому станом на дату відступлення заборгованість складає 66349,22 грн., з яких: 57295,72 грн. сума заборгованості за кредитом та 9053,50 грн. сума заборгованості за процентами. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 66349,22 грн., судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Представник позивача ТОВ «СІТІ ФІНАНС» - Титаренко В.В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.02.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та\~\~ [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0130/82/0244330, відповідно до якого Кредитодавець надав Клієнту кредит у розмірі 58673,47 грн. Кредит видався на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника в розмірі 8983,23 грн., на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 5773,47 грн. та на погашення заборгованості позичальника перед кредитором в розмірі 43916,77 грн., строк кредиту становить 72 місяці, датою початку кредитування є 05.02.2018 року з кінцевим терміном повернення кредиту 05.02.2024 року, процентна ставка 38,3% річних (а.с.5-7). Факт надання банком [PERSON] кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору підтверджується випискою по рахунку (а.с.22-38). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши йому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до умов Кредитного договору, процентна ставка фіксована, становить 42,9 % (п.п. 1.1.8. Договору). Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену пунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору. Якщо дата сплати, зазначена в пунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній в підпунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору. Позичальник з метою сплати ануїтетних платежів зобов`язаний вносити грошові кошти на свій Поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового рівного ануїтетного платежу в строку, встановлені Договором. У разі недостатності на Поточному рахунку коштів, належних до сплати Кредитору за Договором, на дату платежу, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором. При простроченні погашення Кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування Кредитом на суму фактичної заборгованості, в, тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до умов Договору. При настанні строків сплати рівних ануїтетних платежів згідно Графіку, Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником у відповідному періоді, з поточного рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» в порядку, передбаченому пунктом 3.5. Договору (п.п. 3.2., 3.3. Договору). 24.09.2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та\~\~ [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування до кредитного договору №014/0130/820244330 від 05.02.2018 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника відповідно до якої: дата остаточного погашення Кредиту - 05.03.2025 року; строк Кредиту складає 85 місяців; сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якого настав, у такому порядку: станом на дату застосування змін фактична заборгованість становить 47786,20 грн., 1195,51 грн. у тому числі 540,15 грн. сума заборгованості за погашення суми кредиту та 655,36 грн. заборгованість з погашення процентів; на підставі цієї додаткової угоди з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості, таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів; позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому складі щомісячних платежів відповідно до графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди (а.с.16). Проте, всупереч умовам Кредитного договору та додаткової угоди відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F. У відповідності до умов якого AT «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 41-45). Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Прав вимоги за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за Кредитним договором №014/0130/82/0244330 від 05.02.2018 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 66349,22 грн. (а.с. 48-50). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора, ні на рахунок Нового Кредитора. 14.09.2023 року позивач направив відповідачу Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте, дана Досудова вимога відповідачем виконана не була (а.с.52-54). Згідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК України). Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. В судовому засіданні доведено, що відповідач в порушення умов кредитного договору та додаткової угоди, не виконав свої зобов`язання по сплаті кредиту у встановлені позивачем згідно графіку повернення кредиту строки та допустив заборгованість у сумі 66349,22 грн. Відповідно до ч.1 cт.512\~Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до cт.516\~ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Надані суду докази підтверджують зміну кредитора у кредитному зобов`язанні [PERSON] , та перехід права вимоги до позивача на боргові зобов`язання в сумі 66349,22 грн. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» підлягають до задоволення. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем було надано договір про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року, Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року, замовлення №219 від 19.10.2023 року до Договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23.10.2023 року до замовлення №219 від 19.10.2023 року до Договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року та платіжну інструкцію №1888 від 25.10.2023 року, які підтверджують розмір витрат на правову допомогу у сумі 1400,00 грн. (а.с.58-64). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 року у справі № 686/5064/20. Суд звертає увагу, що питання щодо застосування процесуальних норм права, які регулюють порядок розподілу судових витрат за надану професійну правничу допомогу на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою було предметом дослідження судами різних юрисдикцій. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.02.2020 року у справі №648/1102/19 аналізувалися аналогічні положення ЦПК України та суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved