Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 106600, 00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06.03.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір №3511966 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором [PERSON] отримав позику у розмірі 13000, 00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,1 % від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 2% від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка. За строк дії договору нараховані відсотки, які відповідачем не були погашені. 10.11.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передала право вимоги за договором №3511966 від 06.03.2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі Договором факторингу №10112023 від 10.11.2023 року. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Загальна сума заборгованості відповідача за договором складає 106600, 00 грн., з яких: 13000, 00 грн. заборгованість за тілом кредита; 93600, 00 грн. заборгованість за відсотками, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 04.03.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 06.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір №3511966 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідач отримав позику у розмірі 13000, 00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,1% від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 2 % від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка. Відповідно до п.п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п.п.2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 кредитного договору. Свої зобов`язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Згідно листа ТОВ «Пейтек Україна» від 23.11.2023 року №20231123-64, 06.3.2023 року ТОВ «Пейтек Україна», на підставі договору №210222-1 від 21.02.2022 року , було здійснено переказ коштів в сумі 13000, 00 грн. на рахунок клієнта номер картки [NUMBER] . За п.1.5. кредитного договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: стандартна процента ставка 14750, 90 %, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14750, 90% річних. Враховуючи те, що відповідач не виконав умови договору №3511966 «Про надання коштів на умовах споживчого кредиту» від 06.03.2023 року, позивач застосовує стандартну процентну ставку - 2 % на строк 360 днів (13000, 00 грн. х2 х 360+ 13000, 00 = 106600, 00 грн.). Згідно п.3.1. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожен день фактичного користування кредитом, протягом строку дії кредиту. За договором факторингу №10112023 від 10.11.2023, ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитними договорами. Згідно з п.2.1 договору факторингу ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується відступити ТОВ «УМ Факторинг» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «УМ Факторинг» їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір позики №3511966 на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши вищевказану угоду електронним підписом, відповідач добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, отримавши кредитні кошти, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. Враховуючи те, що ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за договором №10112023 до відповідача, у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором. Згідно розрахунку заборгованості, який наведено в позовній заяві заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» становила: 106600, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом -13000, 00 грн., заборгованість за відсотками за 360 днів користування кредитом - 93600, 00 грн., а отже саме такий розмір заборгованості підлягає стягненню із відповідача. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 3028, 00 грн. по сплаті судового збору та 6000,00 грн. по оплаті правової допомоги.

Outcome: approved