Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

18.12.2023 року до Октябрського районного суду м.Полтави звернувся [PERSON] з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови№41116487 від 09.08.2022 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. В позовній заяві вказував на те, що 29.11.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів було змінено на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18.02.2016 року. На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист №554/11404/13ц. 29.02.2016 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС Головного територіального управління Міністерства юстиції в Полтавській області Приймак О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 21 425 грн. 19 коп. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. 17.07.2023 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУ Міністерства юстиції в Полтавській області Ніколенком С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] та встановлено, що рішення суду виконано в повному обсязі та заборгованість по сплаті аліментів на момент досягнення дитиною повноліття відсутня. 09.08.2022 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУ Міністерства юстиції в Полтавській області Ніколенком С.В. винесено постанову про звільнення майна з під арешту, відповідно до якої 1/3 частина двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , передано в рахунок погашення заборгованості по аліментах [PERSON] . При винесенні вказаної постанови, виконавцем було грубо порушено всі можливі права [PERSON] і основне з них це право на житло. В свою чергу рішення суду про продаж або передачу майна у виді 1/3 частини двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , будь-якій іншій особі не існує. Починаючи з 02.03.2022 року він, [INFO] , перебуває на військовій строковій службі в Збройних Силах України. 17.09.2022 року під час несення військової служби, він отримав мінно-вибухову травму, струс головного мозку та акубаротравми. Внаслідок отриманих 17.09.2022 року травм, його стан здоров`я стрімко погіршився, в зв`язку з чим 07.02.2023 року він отримав статус особи з інвалідністю 2 групи. Можливо саме у цей період у зв`язку з несенням військової служби, він не мав змоги завжди своєчасно перераховувати грошові кошти по сплаті аліментів. Разом з тим, жодних постанов про відкриття виконавчого провадження з підстав несплати аліментів [PERSON] та подальшого продажу квартири на електронних торгах з метою погашення боргу по аліментах [PERSON] він не отримував. Відповідно до постанови ВП [NUMBER] від 17.07.2023 року він повністю погасив заборгованість по аліментах [PERSON] та виконавче провадження було завершено з цих підстав. На теперішній час [PERSON] не набула законного права власності на 1/3 частину квартири загальною площею 41,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому. Заборгованість по сплаті аліментів погашена в повному обсязі. Отже, постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 09.08.2022 року, відповідно до якої 1/3 частина двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , належить йому [PERSON] , передається в рахунок погашення заборгованості по аліментах, на теперішній час є неправомірною та підлягає скасуванню. В зв`язку з чим просив суд скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.08.2022 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, відповідно до якої 1/3 частина квартири загальною площею 41,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , передається [PERSON] та закрити виконавче провадження [NUMBER] на підставі фактичного погашення грошової заборгованості. 19.12.2023 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Гольник Л.В. цивільну справу за позовом [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови передано до Київського районного суду м.Полтави. 13.02.2024 року дана справа надійшла до Київського районного суду м.Полтави, та цього ж дня була передана судді Турченко Т.В. 14.02.2024 року судом відкрито провадження по справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що винесено відповідну ухвалу (а.с.24). 11.03.2024 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру (а.с.32). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 11.03.2024 року залучено по справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію виконавчого провадження [NUMBER] (а.с.35). Також, цього ж дня, судом винесено ухвалу, якою накладено арешт та заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с.36-37). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 10.04.2024 року визнано явку державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко Станіслава Васильовича обов`язковою в судове засідання, що відбудеться 06 травня 2024 року о 10 годині. Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко Станіслава Васильовича надати в судове засідання акти розрахунків заборгованості по виконавчому провадженню [NUMBER]. В судове засідання, яке було призначено судом на 06 травня 2024 на 10 годину, і про яке було відомо позивачу [PERSON] , так як він був присутній в судовому засіданні 10 квітня 2024 року, і з ним судом погоджувалась дати, позивач не з`явився, але подав до суду заяву 06 травня 2024 року, яка була зареєстрована в канцелярії суду в 13 годин 54 хвилини, про перенесення справи в зв`язку з тим, що він вибув у відрядження у місто Константинівка. Але суду не були надані докази того, що [PERSON] вибув у відрядження. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] . В судове засідання з`явився державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко Станіслав Васильович, який суду пояснив, що з позовними вимогами [PERSON] не згоден, так як вони суперечать дійсним обставинам справи та чинному законодавству України. Державний виконавець суду повідомив, що в нього на виконанні знаходилось виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] аліментів в сумі 1 500 грн. щомісяця. Станом на 01.08.2022 року заборгованість по аліментах у [PERSON] складала 164 898 грн. 02 коп. Тому на виконання рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини, у відповідності до вимог статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу Х «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.09.2016 року №2831/5, арештоване державним виконавцем майно було передано на реалізацію, а саме 1/3 частина двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна №567292 від 25.01.2022 року, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» (м.Київ, вул.Стрілецька, буд.№4-б), треті електронні торги з реалізації нерухомого майна боржника лот №506585 (1/3 частина двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ), не відбулись. Вартість майна на третіх електронних торгах дорівнювала 121 520 грн. Згідно вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах державним виконавцем про це було повідомлено стягувачу і запропоновано йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. До відділу від стягувача, [PERSON] , надійшла письмова заява, відповідно до якої вона виявила бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника. Відповідно до пункту 9 статті 61 Законну України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. В зв`язку з чим постановою про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 09.08.2022 року [PERSON] було передано за ціною третіх електронних торгів 121 520 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах, 1/3 частини двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] . Позивачу було відомо про постанову [NUMBER] від 09.08.2022 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу і з даною передачею він погодився, оскільки ним був сплачений залишок заборгованості по аліментах в сумі 50 876 грн. 02 коп. Станом на 08.12.2022 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] погашена в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Юхимець А.В. з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги є надуманими та безпідставними. Суд, заслухавши державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко С. В., представника третьої особи [PERSON] адвоката Юхимець А.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, на час розгляду справи в суді, шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] . 29.11.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів було змінено згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18.02.2016 року. На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист №554/11404/13ц. В судовому засіданні встановлено і дана обставина підтверджується матеріалами виконавчого провадження, що на виконанні в Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходилось виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] аліментів в сумі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем аліменти сплачувались нерегулярно і не в повному обсязі, про що свідчать Розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження та в матеріалах справи. Станом на 01.08.2022 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 164 898 грн. 02 коп. Тому на виконання рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у відповідності до вимог статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу Х «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.09.2016 року №2831/5, арештоване державним виконавцем майно було передано на реалізацію, а саме 1/3 частина двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна №567292 від 25.01.2022 року, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» (м.Київ, вул.Стрілецька, буд.№4-б), треті електронні торги з реалізації нерухомого майна боржника лот №506585 (1/3 частина двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ), не відбулись. Вартість майна на третіх електронних торгах дорівнювала 121 520 грн. Відповідно до вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах державним виконавцем про це було повідомлено стягувачу і запропоновано йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. До Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від стягувача, [PERSON] , надійшла письмова заява, відповідно до якої вона виявила бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника. Згідно з пунктом 9 статті 61 Законну України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. В зв`язку з чим постановою про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 09.08.2022 року [PERSON] було передано за ціною третіх електронних торгів 121 520 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах, 1/3 частини двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] . Судом також встановлено, що позивачу було відомо про постанову [NUMBER] від 09.08.2022 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу і з даною передачею він погодився, оскільки ним був сплачений в грудні 2022 року залишок заборгованості по аліментах в сумі 50 876 грн. 02 коп., про який йому було відомо з Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. В Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів зазначено, що в серпні 2022 позивачем сплачено заборгованість в сумі 121 520 грн. Інших платежів зі сплати аліментів до того часу від [PERSON] не надходили. Станом на 08.12.2022 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] погашена в повному обсязі, про що державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.07.2023 року (а.с.135). Отже, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 09.08.2022 року по виконавчому провадженню [NUMBER] [PERSON] винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed