Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

20 травня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2009 року, який 13 червня 2019 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області розірвано, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Від зазначеного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу відповідач надає в недостатній мірі, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини на її користь в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та представник позивачки [PERSON] за ордером про надання правової допомоги [PERSON] просили стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Представник відповідача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] подала відзив в якому просила частково задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки позивачем не надано підтверджень додаткових витрат на дитину. Вислухавши представників сторін,повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та є дитиною-інвалідом згідно посвідчення серії [NUMBER] , а також наданих позивачем медичних документів. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.\~180\~СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Згідно ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, не заперечує свого обов`язку по утриманню дитини у розмірі встановленому законодавством, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.05.2019 року.

Outcome: partial