Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в обґрунтування якої вказав, що 31.07.2023 р. між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №216005348. 27.09.2023 р. в м.Київ сталося ДТП за участю автомобіля Тойота (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Хонда (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Дарницького районного суду м.Київ від 10.09.2023 р. (справа №753/18887/23), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР. Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу Тойота (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви потерпілої особи, полісу обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «СК « Уніка» складено страховий акт №13915884097/1 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 14\~265,93 грн., які були сплачені потерпілій особі. Згідно постанови Дарницького районного суду м.Києва від 10.09.2023 р. (справа 753/18887/23), після скоєння ДТП водій [PERSON] самовільно залишила місце пригоди. Таким чином до ПрАТ «СК «Уніка» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Тойота (д.р.н. [NUMBER] ) внаслідок ДТП, яка мала місце 27.09.2023 р. в м.Київ. В зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Уніка» суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 14\~265,93 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Ухвалою суду від 09.02.2024 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.03.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 27 вересня 2023 р. о 12 год. 49 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER] по пр..П.Григоренка у м.Києві, не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого скоїла наїзд на стоячий автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.13.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст..124 КУпАП. Крім того, 27 вересня 2023 р. близько 12 год. 49 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER] по пр..П.Григоренка у м.Києві, будучи причетною до ДТП, залишила місце пригоди, чим порушила п.2.10 (а) ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст..122-4 КУпАП. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Київ від 10.11.2023 року [PERSON] визнано винною\~у вчиненні\~правопорушень,\~передбачених ст.124,\~ст..122-4\~КУпАП та\~накладено адміністративне\~стягнення у\~вигляді штрафу\~в розмірі\~3400\~грн. (а.с.28-30) Автомобіль «Хонда»\~д.н.з. [NUMBER] станом на 27.09.2023 р. було застраховано в ПрАТ «СК «Уніка», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216005348, термін дії з 31.07.2023 р. по 13.08.2024 р. (а.с.9) В результаті ДТП було завдано майнову шкоду власнику автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 28.10.2023 р. ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» було складено звіт №29238 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно якого було проведено оцінка вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу TOYOTA KEMRY д.н.з. [NUMBER] власник [PERSON] , вартість матеріального збитку без урахування ПДВ 14265,93 грн. (а.с.13-21) На підставі заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування №13915884097/1 від 18.10.2023 р., було складено страховий акт/наказ №13915884097/1 від 30.10.2023 р. згідно якого вартість відновлювального ремонту визначеного на підставі акту становить 14265, 93 грн. (а.с.9-11) З копії платіжного доручення №121572 від 31.10.2023 р. вбачається, що ПрАТ «СК «Уніка» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування зр. дор. 030532/4440/0001303 від 31.07.2023 р. в сумі 14265,93 грн. (а.с.8) Відповідно до ч. 4\~ст.81 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або\~\~особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки (діяльністю, пов`язаною з використанням, зберіганням або утриманням ; транспортних засобів, механізмів та обладнання та ін.), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, сприяла недбалість її власника (володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей. Згідно п.п.«в» 38.1.1 п.38.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки відповідач [PERSON] самовільно залишила місце ДТП, а ПрАТ «СК «Уніка» відшкодувало шкоду, завдану автомобілю [PERSON] , то відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. «в» ст.38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно\~зі ст.15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~зі ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.64 Конституції України\~право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. За змістом\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Зокрема, ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь позивача суми шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 14265,93 грн. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 2684, 00 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другоїстатті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною другою\~статті 137ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідноз умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною п`ятою\~статті 137ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137ЦПК\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячиз конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною 4статті 62ЦПК України\~повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями26,27Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між ПрАТ «СК «Уніка» та ФОП [PERSON] 01.11.2023 р. укладено договір доручення №1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги (а.с.32-35) 01.11.2023 р. між ПрАТ «СК «Уніка» та ФОП [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 р., згідно якої п.2.2.1 з метою виконання обов`язків передбачених Договором повірений має право залучати до виконання покладених на нього обов`язків про надання правової допомоги адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання на договірних засадах. (а.с.36) 02.11.2023 р. між Адвокатським бюро «Білий» та ФОП [PERSON] було укладено договір №2/23ю про надання правової допомоги (а.с.37-38) Згідно додатку №1 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023 р. клієнт доручив АБ «Білий» в особі керуючого бюро адвокату Білому В.С. надати послуги щодо проведення дій спрямованих на повернення заборгованості з страхувальника Коновалової НВ, страховий акт 13915884097/1, оплата за надання правової допомоги 8000.00 грн. (а.с.39-41) 19.12.2023 р. було складено Акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг №1-34698 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 01.11.2023 р., в якому міститься детальний опис виконаних робіт та розміром гонорару, що становить 8000,00 грн. (а.с.42) Захист інтересів\~позивача здійснював\~адвокат Білий\~В.С.,\~що підтверджується\~копією довіреності №24\~від 16.01.2023\~р. (а.с.43). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені. Відповідно до частини 8статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2статті 15 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц. Дослідивши подані документи, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Враховуючи викладене\~та

Outcome: approved