Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що шлюб між його батьками було розірвано. З 01.09.2021 року позивач навчається в Харківському машинобудівному фаховому коледжу на стаціонарному навчанні. На даний час він є повнолітнім, однак через продовження навчання не має змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати постійний заробіток. На сьогодні його повністю забезпечує мати, [PERSON] , яка надає йому гроші для проживання та інші потреби, а його батько ніякої матеріальної допомоги не надає. Через це позивач вимушений був звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.01.2024 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2024 року було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу було призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути аліменти з відповідача у 1/4 частці усіх доходів. Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити позов частково, та призначити аліменти у розмірі 1/10 частки усіх видів доходу. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Пояснила суду, що зараз вона працювати не може через хворобу, має ще одну дитину, а тому утримання родини взяв на себе її чоловік. Також зазначила, що аліменти, які раніше сплачував відповідач на утримання її сина [PERSON] , відповідач сплачував не рівномірно та не завжди. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності,заслухавши пояснення сторін по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.2006 року. (а.с.9) Шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано 16.07.2005 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом № 157 від 16.07.2005 року. (а.с.7) 17.11.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 296 від 17.11.2008 року. (а.с.8) Згідно довідки Харківського машинобудівного фахового коледжу № 1029 від 06.11.2023 року, [PERSON] навчається у цьому ВНЗ на 3 курсі за спеціальністю 131 «Прикладна механіка», формою навчання є денна, бюджет, а термін навчання: з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. (а.с.10) Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.11.2023 року, [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року отримував зарахування у вигляді стипендії, що є єдиним джерелом його доходів. (а.с.11-12) Також третьою особою було надано довідку МСЕК серії 12ААВ № 548561 від 28.08.2023 року, про те, що в неї третя група інвалідності з 11.08.2023 року через загальне захворювання. (а.с.41) Судом також було досліджено медичні документи [PERSON] , відповідно до яких вона має стійку хворобу та потребує лікування. (а.с.43, 44, 45, 46, 47, 48 49 - 50, 51, 52, 53) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.2018 року, у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , про що Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 50 від 19.12.2018 року. (а.с.54) Також [PERSON] надала суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05.04.2024 року, згідного якого основним джерелом доходів є заробітна плата та аліменти. (а.с.59-60) Додатково судом було досліджено відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року, які були отримані від Головного управління ДПС у Донецькій області на запит суду. З них вбачається, що основним джерелом доходів [PERSON] є заробітна плата. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З огляду на те, що позивач, як повнолітня особа, що не досягла 23 років та продовжує навчання, суд дійшов висновку, що він має право на отримання аліментів від свого батька. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, суд враховує наступне. Представником відповідача було надано суду копію рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2016 року, відповідно до якого [PERSON] було зменшено розмір аліментів, які він сплачував за рішенням Добропільського міськрайнного суду Донецької області від 20.08.2007 року на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його доходів. (а.с.30-33) Копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було зроблено актовий запис № 228 від 04.11.2017 року. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». (а.с.34) Також судом було досліджено копію листа з Добропільського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 13035/03 від 12.08.2019 року, про те, що [PERSON] відповідно виписки з акту огляду МСЕК № 412591 від 17.07.2019 року було встановлено третю групу інвалідності, та вона має право на призначення пенсії за інвалідністю. (а.с.35) Разом із тим, відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, що ним не оспорювалося, отже зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, відповідач суду не наддав. Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України та ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Отже, у порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача, тому суд стягує з нього в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: partial