Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач, Київська міська рада) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - третя особа, Управління ЖКГ Печерської районної в м. Києві державної адміністрації), в якому просить визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка за життя 07.08.2015 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.В. за реєстровим № 9-1106, відповідно до якого заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Після смерті [PERSON] за заявою позивача від 15.08.2022 року була заведена спадкова справа № 24/2022 (номер у спадковому реєстрі 69576356) до майна померлої. Разом з тим, постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури О.В. від 13.02.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, з метою реалізації позивачем права на спадщину, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 24.04.2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, та підготовче засідання у справі призначено на 14.08.2023 року. 31.07.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що в даному випадку у справі належним відповідачем є КМР виключно у зв`язку із тим, що даний державний орган виступає від імені держави, а у випадку відсутності спадкоємців або неприйняття спадщини, вказаний державний орган виступає стороною у таких правовідносинах від імені держави. При цьому, КМР не можна вважати відповідальною за відсутність у позивача належно оформлених документів на спадкове майно, тому відсутні правові підстави для стягнення судових витрат з відповідача. Крім того, Київська міська рада просила розглядати справу за відсутності представника відповідача. 14.08.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Остропольського В.Л. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 14.08.2023 року, без фіксування технічними засобами. Крім того, представник позивача зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 02.11.2023 року. 06.09.2023 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника Київської міської ради надійшла заява про вступ у справу в якості представника. 02.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Остропольського В.Л. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 02.11.2023 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.01.2024 року. 23.01.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві, та судове засідання призначено на 23.04.2024 року. В судове засідання 23.04.2024 року з`явився представник позивача. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання 23.04.2024 року не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач у відзиві на позову заяву просив розглядати справу за відсутності представника. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача та представника третьої особи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Вислухавши вступне слово представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1993 року квартира [ADDRESS] , загальною площею 44,82 кв. м, належить [PERSON] (а. с. 12 - 13). 07.08.2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.В. за реєстровим № 9-1106, відповідно до якого заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). 19.03.2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. за реєстровим № 5-407, відповідно до якого заповіла належну їй частку земельної ділянки з кадастровим номером 3223186802:11:011:0019, площею 0,1332 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Креничі, [PERSON] , [INFO] (а. с. 64). 21.11.2021 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І. за реєстровим № 2-463, відповідно до якого заповіла належні їй грошові кошти, що зберігаються в АТ «Державний ощадний банк України», з відповідними відсотками та грошовою компенсацією, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках (а. с. 65). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.03.2022 року, актовий запис № 6749 (а. с. 9). 15.08.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою О.В. заведено спадкову справу № 24/2022 (номер у спадковому реєстрі 69576356) до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69748693 від 15.08.2022 року (а. с. 11). Постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури О.В. від 13.02.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 19 - 20). Як визначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як визначено у ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як визначено у ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як визначено у ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Як визначено у ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Як визначено у ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.п. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Так, 13.02.2023 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибури О.В. прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постанова мотивована тим, що [PERSON] не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказана постанова прийнята відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Разом з тим, права спадкоємця, який позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, підлягають захисту судом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи викладене, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved