Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вказуючи, що Фрунзенським районним судом м. Харкова 28 лютого 2024 року було винесено заочне рішення по цивільній справі №645/5415/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання не чинити перешкоди у вільному користуванні квартирою та надати вільний доступ до приміщень квартири. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом не вирішено питання про судові витрати (професійну правничу допомогу). Позивачем здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до ст. 133 ЦПК є судовими витратами, та відповідно до ст. 141 ЦПК підлягали стягненню з відповідачки на користь позивача. Витрати на професійну правничу допомогу склалися з витрат на Послуги адвоката Казакової Т.В. про що свідчить наявний и матеріалах справи остаточний розрахунок судових витрат у сумі 6 040 грн. 00 коп. та витрат на послуги адвоката Дерев`янченко Я.Ю., що підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи, а саме: копією Договору про надання правової допомоги №22-04/23 від 22.04.202.3 року; копією свідоцтва про право па зайняття адвокатською діяльністю № 3614 від 20.10.2010 року; копією квитанції від 09.05.2023 року про оплату послуг за договором №22-04/23 від 22.04.2023 року. В зв*язку з зазначеним позивач просив ухвалити додаткове рішення по справі № 645/5415/20, яким стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) судові витрати, а саме на професійну правничу допомогу в сумі 18040,00 грн. Від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої позивач просить слухати справу за його відсутності, просить задоволити заяву в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) та через оголошення на «Судовій владі». Згідно ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши усі обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.09.2020 [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про зобов`язання не чинити перешкоди у вільному користуванні квартирою та надати вільний доступ до приміщень квартири. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.02.2024 року позов [PERSON] - задоволено. Зобов`язано [PERSON] ( [INFO] РНОКПП: [NUMBER] ) не чинити перешкод [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) у вільному користуванні квартирою [ADDRESS] , та надати вільний доступ до приміщень квартири, шляхом передачі ключів. Вселити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) в квартиру [ADDRESS] . Згідно вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача\~ [PERSON] адвокат Казакова Тетяна Вікторівна, має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 886 на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 11.02.2011 року за № 4. Між [PERSON] та адвокатом Казаковою Тетяною Вікторівною був укладений Договір про надання правової допомоги за №10/08/20 від 10 серпня 2020 року, відповідно до додаткової угоди № 1 до договору правової допомоги №10/08/20 від 10 серпня 2020 року, предмет договору: вартість послуг за Договором про надання правової допомоги № 10/08/20 від 10 серпня 2020 року встановлюється у наступному розмірі: складання пакету документів (позовна заяву із додатками) до суду - 2600,00 грн. (дві тисячі шістсот гривень 00 коп.); виїзд Адвоката до Фрунзенського районного суду м. Харкова - 1300,00грн. за один виїзд одна тисяча триста гривень 00коп.); оплата послуг здійснюється Клієнтом на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставлених рахунків, протягом 10 календарних днів з моменту виставлення рахунку. Ціна Договору складається за сумою всіх виставлених рахунків. Як вбачається з рахунку фактури № 38 від 15.09.2020, який є підставою для оплати та документом, що підтверджує надання послуг (актом виконання робіт) Адвокатським об*єднанням «Юридична компанія «Талекс» надано [PERSON] послуги складання пакету документів (позовна заява із додатками) вартість 2600,00 грн., представництва в суді (2 один.) вартість 2600,00 грн., всього 5200,00 грн. Згідно квитанції № 28934473 від 13.10.2020 [PERSON] було сплачено на користь Адвокатського об*єднання «Юридична компанія «Талекс» за надані послуги адвокатом Казаковою Тетяною Вікторівною у розмірі 5200.00 грн. підлягають задоволенню. В частині стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. суд відмовляє в задоволенні, оскільки вказане питання було вирішено при ухваленні заочного рішення. Стосовно вимог позивача про стягнення витрат за надані послуги адвокатом Дерев*янченко Я.Ю., суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача\~ [PERSON] адвокат Дерев*янченко Ярослав Юрійович, має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 3614 на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 20.10.2010 року за № 14. Між [PERSON] та адвокатом Дерев*янченко Ярославом Юрійовичем був укладений Договір про надання правових послуг адвоката за №22-10/23 від 22 квітня 2023 року. Відповідно до\~п.3.1 договором про надання правових послуг адвоката за №22-10/23 від 22 квітня 2023 року оплата за надані послуги проводиться відповідно з Додатком № 1, який є частиною цього договору. Згідно квитанції № КВФ-2204 від 09.05.2023 [PERSON] було надано послуги адвокатом Деревянченко Я.Ю. та нараховано до сплати 12000,00 грн. Таким чином, заява в частині стягнення з відповідача вартості за послуги правничої допомоги у розмірі 12000,00 грн. Суд дослідивши матеріали справи та з`ясувавши позиції сторін, приходить до наступного. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.4\~ст. 137 ЦПК України) Так, у постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд зазначає, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно ч.5, 6\~ст. 137 ЦПК України\~- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд також враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Outcome: partial