Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

ПАТ «СК «Вусо» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ДТП. В обґрунтування вимог позову покликається на те, що 10 лютого 2022 року між ПАТ «СК «Вусо» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №18904981, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 21 червня 2022 року [PERSON] , керуючи велосипедом по вул.Угорська, 15 у м.Львові допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якого автомобілю було завдано механічних пошкоджень. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. До страхової компанії звернувся [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи, на підставі чого було складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 6918 грн. 48 коп. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП [PERSON] застрахованою не була, тому до них, як страхової компанії, перейшло право вимоги, як до особи, відповідальної за завдану шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Просять стягнути з [PERSON] 6918 грн. 48 коп. завдані збитки в порядку регресу та судові витрати у розмірі 3028 грн. Просять позов задоволити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов пітримав. Відповідач у судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча повідомлявся про такі належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 квітня 2024 року. Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року розгляд справи відкладено до 25 квітня 2024 року, у зв`язку з неявкою сторін. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки 21 червня 2022 року біля 22 год. 10 хв. по вул. Угорській, 12 у м.Львові керував велосипедом та був неуважний, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив бокове зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , завдавши механічних пошкоджень автомобілю (а.с.12). Відповідно до положень ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з положень статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків. Визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальником страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №18904981-02-14-01 у ПАТ «Страхова компанія «Вусо» з 11 лютого 2022 року ПО 10 лютого 2025 року (а.с.13). У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.9). У відповідності до акту (протоколу) огляду транспортного засобу заяви на виплату від 22 червня 2022 року [PERSON] звернувся з такою до ПрАТ СК «Вусо» (а.с.8, 14-16). Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 27 червня 2022 року складено страховий акт №2242874-1 за договором страхування наземного транспорту №18904981-02-14-01 від 10 лютого 2022 року, яким встановлено загальну суму страхового відшкодування у розмірі 6918 грн. 48 коп. (а.с.18), платіжним дорученням від 27 червня 2022 року виплачено суму страхового відшкодування (а.с.18). До матеріалів справи позивачем долучено протокол огляду транспортного засобу №2242874 від 22 червня 2022 року з фототаблицею, яким зафіксовані механічні пошкодження автомобіля марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , проведено ремонтну калькуляцію згідно до рахунку фактури №ДМ00034713 від 24 червня 2022 року ТОВ «Сервісний центр «Діамант» та становить 6918 грн. 48 коп. (а.с.17). У відповідності до копії платіжної інструкції №19177 від 27 червня 2022 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 6918 грн. 48 коп. (а.с.18). Згідно підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У відповідності до ст.1191 ЦК України та п.п.11,27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.ст.\~1166,\~1187 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі\~\~особою, яка її завдала.\~Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Нормою статті 1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно абз.1 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, шкода, заподіяна особі і майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що [PERSON] , керуючи велосипедом Т/0803222227 вчинив 21 червня 2022 року ДТП, завдавши автомобілю марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] механічних ушкоджень. На підставі Страхового акту №2242874-1 СК «Вусо» виплатило страхове відшкодування у розмірі 6918 грн. 48 коп. Оскільки [PERSON] вчинив ДТП, цивільно-правова відповідальність якого застрахованою не була, що встановлено постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року у страховика виникло право зворотньої вимоги стягнення виплаченого страхового відшкодування. Статтею 509 ЦК України визначено що, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 19 вересня 2023 року [PERSON] страхова компанія скерувала претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 6918 грн. 48 коп. з реквізитами для оплати (а.с.20). Враховуючи вищенаведене, суд вважає підставною вимогою про стягнення з відповідача 6918 грн. 48 коп. Крім того, на підставі вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн., враховуючи той факт, що судом позовні вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: approved