Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що у 2007 році вона познайомилась з відповідачем та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народилась дочка [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що на час народження дитини відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою та не мав бажання розлучатись, позивач не захотіла подавати спільну заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації народження дитини, у зв`язку з чим прізвище дитини у Книзі реєстрації народжень було записано за прізвищем позивача як « [PERSON] », а відомості про батька були записані за вказівкою позивача згідно з положеннями ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме батьком дитини був записаний « [PERSON] ». Між тим, з часу народження дитини відповідач визнавав себе її батьком, приймав участь у вихованні дитини та надавав матеріальну допомогу. У серпні 2017 року позивач та відповідач знову почали проживати разом, вести спільне господарство та [INFO] у них народився син [PERSON] , а 13 березня 2020 року вони зареєстрували шлюб. Між тим, отримуючи паспорт громадянина України [PERSON] почала цікавитись питанням щодо того, чому в документах її батьком зазначений не відповідач, а інша особа, у зв`язку з чим позивач та відповідач звернулись до органів РАЦСу для внесенні відповідних змін, проте отримали відмову. У зв`язку з такими обставинами у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом та просити суд визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актового запису про її народження, вчиненого 14 березня 2008 року за №9 Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, а саме у графі «Батько» зазначити відповідача та змінити по батькові дитини на « [PERSON] ». Позивач у підготовче судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання також надав письмову заяву, в якій пред`явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у підготовче судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій заперечила проти участі відділу у судовому засіданні, оскільки актовий запис про народження дитини був складений не їх відділом. Представник Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у підготовче судове засідання також не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей виконкому районної у місті ради, у зв`язку з виробничою необхідністю. Представник Виконавчого комітету Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області у підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих заяв, зазначивши наступне. Як убачається зі змісту позову та не заперечується відповідачем, у 2007 році позивач познайомилась з відповідачем та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народилась дочка [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що на час народження дитини відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою та не мав бажання розлучатись, позивач не захотіла подавати спільну заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації народження дитини, у зв`язку з чим прізвище дитини у Книзі реєстрації народжень було записано за прізвищем позивача як « [PERSON] », а відомості про батька були записані за вказівкою позивача згідно з положеннями ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме батьком дитини був записаний « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Так, згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2008 року Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що 14 березня 2008 року в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за №9. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 13 березня 2020 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності\~заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю,\~опікуном, піклувальником\~дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається\~судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У постанові\~Верховного Суду\~від 16.05.2018\~року у\~справі №591/6441/14-ц\~зазначено, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved