Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

16.11.2023 позивач звернувся до відповідача з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 14.08.2021 між позивачем та відповідачем укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 0772 3782, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 6\~000, 00 грн., строк кредитування 300 днів; заявлений строк 21 днів; знижена % ставка 2,\~00% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Відповідачем умови договору в частині повернення кредитних коштів в загальному розмірі 45\~180, 00 грн. (6000, 00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 39\~180, 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами) не виконані, що зумовило звернення позивача до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 21.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача 08.03.2024 надійшов відзив на позову заяву. В якому зазначає. Електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. Вбачається, що сторони повинні домовитися укласти договір у певній форм, але позивач не надав жодного доказу, що сторони домовились укласти договір у певній формі. Відповідачем не використовувався електронний підпис на договорі та інших документів передбачених при отриманні кредиту. Просив, відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав вказаних у відзиві, а також справу розглянути без його участі. Позивач (представник позивача) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглянути без його участі. У відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь - якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність не з`явившихся осіб за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. В матеріалах справи міститься договір про відкриття кредитної лінії № 0772 3782 від 14.08.2021, сторонами якого вказано Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр\~Кредит Фінанс» та [PERSON] . Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Розмір кредитного ліміту, тобто загальний кредит: 6000, 00 грн. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної в п.2.1 договору, позичальнику. Кредит надається позичальнику протягом 3х днів з моменту укладення цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки банківської установи за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Аналогійний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 78/2177/15-ц. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність заборгованості відповідача (не надано виписки за картковими рахунками), у зв`язку з чим позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Згідно положень ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено (не надано виписки за картковими рахунками) факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача (факт\~укладення договору кредиту) та наявність заборгованості на момент звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Довідки позивача про перерахування суми кредиту та про укладений договір є односторонніми документами, ініційованими позивачем, та об`єктивно не підтверджують фінансові зобов`язання відповідача при відсутності фінансових, бухгалтерських документів, як от виписка щодо руху коштів по банківському рахунку відповідача, меморіальний ордер. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем. У порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed