Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

у січні 2024 року ТОВ «Ріальто» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року, в розмірі 28 985,00 грн, 2 684,00 грн сплаченого судового збору та 9 000,00 грн витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивувало тим, що 15.02.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] укладено кредитний договір № 210215-29925-3, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн,строком на 30 днів, шляхом переказу найого платіжну картку, емітовану АТ «Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Зазначає, що кредитний договір укладений у електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 15.02.2021 року на платіжну картку емітовану АТ «Універсал Банк». Зазначає, що відповідач не виконавумови кредитного договору, в зв`язку з чим, унього виникла заборгованість. З огляду на викладене, просить стягнути з відповідачана користь позивача заборгованість за договором № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року, станом на 02.01.2024 року, в розмірі 28 985,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2 985,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 15.02.2021 року по 17.03.2021 року (включно); 21 000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, відповідно до п. 3.3. кредитного договору, за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 18.03.2021 року по 15.07.2021 року відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ухвалою від 22.01.2024 року відкрито провадження в справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 107-108). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.02.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210215-29925-3. Відповідно до умов п. 1.1 укладеного договору, товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в п. 1.3. договору, кредит надається не на споживчі цілі. У п. 1.2. вказаного договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного пунктом 1.3. договору. Пунктом 1.3. договору визначено, що строк надання кредиту становить 30 днів. Згідно умов п. 3.3. укладеного кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Відповідно до квитанції № 375730267 від 15.02.2021 року ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. У графі «призначення» вказано перерахування коштів за договором надання фінансового кредиту № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року. Відповідно до інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , а також зазначено, що номер телефону ( [NUMBER] ), на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № [NUMBER] , в період з 15.02.2021 року по 20.02.2021 року, знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується випискою по рахунку [PERSON] , наданою АТ «Універсал Банк» за період з 15.02.2021 року по 20.02.2021 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року, вбачається, що станом на 02.01.2024 року заборгованість [PERSON] , складає 28 985,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2 985,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 15.02.2021 року по 17.03.2021 року (включно); 21 000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, відповідно до п. 3.3. кредитного договору, за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 18.03.2021 року по 15.07.2021 року відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України Відповідно до ст. 6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з вимогами ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідачем не надано доказів на спростування наданих позивачем доказів стосовно перерахування позивачем на його рахунок коштів у розмірі 5 000,00 грн. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті товариства. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. За таких обставин, суд вважає, що кредитний договір № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року укладено та підписано сторонами в електронній формі і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Про відповідність електронного правочину, підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора за домовленістю сторін, вимогам закону, висловив свою позицію і Верховний суд у постанові від 16.12.2020 року в справі № 561/77/19. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що п. 3.3 кредитного договору № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальність за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із умов, укладеного між сторонами кредитного договору, в пункті 3.3. договору сторони узгодили, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року в справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК Україниборжник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї ж постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 5017/1987/201 така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК. Відповідно до п. 3.3. укладеного між сторонами кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Таким чином, сторони встановили цим пунктом договору свій інший розмір процентів річних від суми несвоєчасно повернутого кредиту та те, що процентна ставка, визначена в цьому пункті договору нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому пролонгація строку дії договору не є умовою застосування визначеної процентної ставки, а може ураховуватися лише для визначення строку, з якого така процентна ставка має нараховуватися. 17.06.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Ріальто» укладено договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до якого, право вимоги за договором № 210215-29925-3 від 15.02.2021 рокуперейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в акті приймання-передачі прав та додаткових договорах до договору. Відповідно до витягу з акта приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 року до договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3передано право вимоги за кредитним договором № 210215-29925-3 від 15.02.2021 року. З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того,

Outcome: approved