Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з вимогами: «Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з 21 січня 2020 року по 16 травня 2023 року. Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , як подружжя та як чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 21 січня 2020 року по [INFO] , автомобіль Іnfinity FX35, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу: [NUMBER] , держаний номерний знак [NUMBER] ». 29 листопада 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяна Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання спільною сумісною власністю транспортний засіб і призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. За змістом положень статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. 06 лютого 2024 року (вх. № 6555, № 6556) до суду надійшли заяви, подані відповідачами [PERSON] , [PERSON] , в яких останні позов визнають та не заперечують проти його задоволення. 06 лютого 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви представника позивача - адвоката Кужима А.М. про витребування доказів. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяну Петрівну надати суду належним чином завірену копію спадкової справи №5/2023 (№70665502 у Спадковому реєстрі) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 20 березня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представники - адвокат Кужима А.М., адвокат Феклістов О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснили, що з 2005 року [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 21 січня 2020 року, почав зустрічатися із позивачем [PERSON] . Починаючи з 2006 року й до дня смерті [PERSON] - [INFO] - позивач проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Спільних дітей у них не було. У зазначений період [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, утримували квартиру, їздили разом відпочивати, з друзями і родичами зустрічали свята. Наведене підтверджується показаннями батьків [PERSON] , свідків, спільними фотокартками. За час спільного проживання у грудні 2022 року вони придбали внаслідок спільної праці та за спільні кошти автомобіль марки «Іnfinity» FX35, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу: [NUMBER] , держаний номерний знак [NUMBER] , оформивши право власності на вказане майно на ім`я [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, у тому числі й вищевказаний автомобіль. Спадкоємці першої черги за законом - батьки [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] і дочка від першого шлюбу - [PERSON] у встановлений строк подали заяви про прийняття спадщини, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П. заведено спадкову справу від 18 травня 2023 року № 5/2023. Разом з цим, приватний нотаріус відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] , оскільки не встановлено факт проживання однією сім`єю з померлим. У зв`язку з цим позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 21 січня 2020 року по [INFO] та визнати зазначене вище рухоме майно спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених вимог не скористалася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяна Петрівна у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, суд дійшов наступних висновків. Виходячи з положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами 1 та 2 статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Судом встановлено, що 01 грудня 2022 року між [PERSON] («продавцем») та [PERSON] («покупцем») укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - марка: Іnfinity, модель: FX35, 2011 року випуску, колір: сірий; номер кузова: [NUMBER] , відповідно до умов якого право власності на транспортний засіб перейшло до покупця з моменту підписання цього договору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17 травня 2023 року, актовий запис № 997. Зі змісту спадкової справи померлого [PERSON] вбачається, що [INFO] після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 5/2023. Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П. звернулися дочка спадкодавця - [PERSON] , батьки спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] . Листом від 25 вересня 2023 року № 96/02-14приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П. повідомлено [PERSON] про те, що для набуття права власності на майно померлої особи у випадку перебування у фактичних шлюбних відносинах, доказуванню підлягає факт проживання жінки/чоловіка разом з померлим однією сім`єю, їх пов`язаність спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, у зв`язку з чим позивачу запропоновано звернутись до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу та у подальшому для оформлення спадкових прав. 03 листопада 2023 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] на користь відповідача - [PERSON] . 17 листопада 2023 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 30 листопада 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадкоємцями є: донька спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , та матір спадкодавця - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: (однієї четвертої) частки на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 травня 1998 року органом приватизації Дніпровської районної державної адміністрації у місті Києві згідно з розпорядженням № 41-171 від 06 травня 1998 року, на підставі якого право власності спадкодавця було зареєстровано Бюро технічної інвентаризації міста Києва 22 червня 1998 року і записано у реєстрову книгу за № 693. За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до статті 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю Отже, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 Сімейного кодексу України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом, законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17. Виходячи з предмету позову, позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задля визнання її дружиною [PERSON] у період з 21 січня 2020 року по 16 травня 2023 року та поділу майна подружжя, яке ними було придбано за час спільного проживання. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: partial