Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23.11.2002 року Чистопільською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Сторони проживають окремо. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим представник позивача звернулась з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 23.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за малозначністю. 24.04.2024 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, 24.04.2024 року через систему "Електронний суд" надіслала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся за адресою, зазначеною в позовній заяві, проте на адресу суду повернулись два конверти із вкладенням з відміткою від 09.03.2024 р. "адресат відсутній за вказаною адресою", а також з відміткою від 12.04.2024 р. "неправильно зазначена адреса". Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. Крім того, 21.03.2024 року розміщено оголошення про повідомлення\~відповідача про\~дату та\~час судового\~розгляду справи\~на веб-сайті\~"Судова\~влада" на\~24.04.2024\~року. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.\~ Справа розглядається відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105\~СК\~України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110\~цього\~Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 28.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління у Кіровоградській області між [PERSON] та [PERSON] 23.11.2002 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. Після реєстрації\~шлюбу прізвище\~позивачки змінено\~на « [PERSON] »(а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного\~Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст.\~111\~Сімейного\~Кодексу\~України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими.\~\~\~\~\~\~ Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із заявлених вимог, представник позивача не ставить в позовних вимогах вимогу про стягнення з відповідача судового збору.

Outcome: approved