Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

\~Позивач АТ\~«Перший Український\~міжнародний банк»\~звернулося до\~відповідача [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] . 25.01.2021 був укладений кредитний договір № 1001797035701, за умовами якого\~[PERSON] отримав кредит в сумі 86 864,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору. Станом на 17 січня 2023 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 103 391,19\~грн., з яких: 54 292 грн.\~- заборгованість за кредитом; 6,13 грн.-\~заборгованість по відсоткам; 49 093,06 грн.\~- заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 103 391,19 гривень та витрати зі сплати судового забору у сумі 2684,00 грн. Представником позивача [PERSON] до початку судового засідання надано клопотання, в якому просить розгляд справи провести без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують. Не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав. У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. Судом встановлено, що 25.01.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1001797035701, за умовами якого\~[PERSON] отримав кредит в сумі 86 864,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та комісії в розмірі 3,99%. ( а.с. 3 з.с.). Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.46984598.64747.8810 від 25.01.2021 (а.с.14 з.с.). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Частино першою\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. У разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з частинами 1,4\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, станом на 17.01.2023 загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 103 391,19\~грн., з яких: 54 292 грн.\~- заборгованість за кредитом; 6,13 грн.-\~заборгованість по відсоткам; 49 093,06 грн.\~- заборгованість за комісією (а.с.15-16). Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалася відповідачу письмова вимога (повідмолення) № вих.415 від 17.01.2023 року щодо існуючої заборгованості та необхідністю погасити вказаний борг, проте дане повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною (а.с.13). Доказів щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором суду не надано. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем заперечень неналежного виконання ним зобов`язань за кредитним договором суду не надано, є наявний факт кредитної заборгованості, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 54298,95 грн., що становить: 54292,82 грн. - заборгованість за кредитом, 6,13 грн. - заборгованість за відсотками. В частині вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд враховує наступне. Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, щодо загального розміру заборгованості відповідача станом на 17 січня 2023 року банком включено заборгованість за комісією в сумі 49 093,06 грн. Однак вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному кредитному договорі винагороду за управління кредитом, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на таке. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 4 кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3,99%, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп., як передбачено ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 54298,13 грн., що становить 52 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1409,56 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial