Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] є власником 1/4 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу ВКО №950558 від 05.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігута Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2469. Іншим співвласником нерухомого (1/4 частка) була рідна бабуся (опікун) - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підвтерджено свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . У вищеозначеному договорі купівлі-продажу покупець [PERSON] вказана як [PERSON] . 15 березня 2013 року заявник зареєструвала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим 15 березня 2013 року. Крім того, в реєстрі права власності на нерухоме майно співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , вказана [PERSON] . Належність правовстановлюючого документа заявнику підтверджено її свідоцтвом про народження, в якому ім`я та по батькові записані як [PERSON] , паспортними даними та довідкою про реєстрацію місця проживання, де вона вказана як [PERSON] . Таким чином, під час видачі правовстановлюючого документа було допущено помилку у імені та по батькові заявника [PERSON] , а саме ім`я та по батькові заявника зазначено як " [PERSON] ", в той час як у паспорті громадянина України, свідоцтві про шлюб, свідоцтві про народження, ім`я та по батькові заявника зазначено " [PERSON] ". Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як на тому наголошено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, що при розгляді справ про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті бабусі. При цьому, суд зазначає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа, наявність спору про право судом не встановлено. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу ВКО №950558 від 05.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігута Л.В., зареєстровано в реєстрі за номером №2469. Наявність помилок у договорі купівлі-продажу, позбавляє заявника можливості вирішити питання про прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця. За таких обставин дана заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved