Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

21 липня 2023 року керівник Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Зубко В.В. звернувся в інтересах держави до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] , третя особа: ТОВ «Баришівська зернова компанія», в якому прохав: - Визнати незаконним та скасувати рішення Чорнухинської селищної ради №2832 від 25.09.2020 «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність [PERSON] », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740; - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Федорченка Д.М.\~(індексний номер рішення 55736710 від 16.12.2020 12:36:52 з відкриттям розділу), яким внесено запис: 39737215 щодо реєстрації права власності [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2250411853251) з одночасною\~реєстрацією права комунальної власності на вказану земельну ділянку за Чорнухинською\~територіальною громадою в особі Чорнухинської\~селищної ради; - визнати недійсним договір оренди землі (без номеру) від 11.01.2021, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» (07501, вул. Торф`яна, буд. 11, смт\~Баришівка, Броварський район, Київська область, код ЄДРПОУ 32886518) та [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий 04.10.2006 Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740 з одночасним припиненням речового права; - зобов`язати [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий 04.10.2006 Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській\~області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] )\~повернути у власність Чорнухинської територіальної громади\~в особі Чорнухинської селищної ради\~Полтавської\~області\~(адреса: вул. Центральна, 39, смт\~Чорнухи, Лубенський район Полтаської\~області, 37100, код ЄДРПОУ 04384279)\~земельну ділянку з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740\~площею 2,0 га. Вимоги обгрутовано\~тим,\~щоПолтавською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону в порядку ст.36 КПК України здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42023171690000002 від 09.01.2023, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Під час досудового розслідування цього кримінального провадження встановлено, що [PERSON] в 2019 році звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з метою безоплатного отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №18-13033/16-19-СГ від 18.10.2019 надано у власність [PERSON] земельну ділянку, що розташована на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, площею 2,0 га (кадастровий номер 5924187100:02:004:0043), із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Краснопільської селищної ради Сумської області Панасенко М.С. 18.11.2019 зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на вказану земельну ділянку (номер запису про право власності:34297655, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49841272 від 25.11.2019). В подальшому [PERSON] передала вищевказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Агрофірма «Довіра 2008», код ЄДРПОУ 35742251, на підставі договору оренди землі б/н від 14.12.2019, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідний запис (номер запису про інше речове право: 34836313, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 50431479 від 24.12.2019). Таким чином [PERSON] у вищевказаний спосіб реалізувала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з чим в силу вимог ч.4 ст.116 ЗК України право на повторне отримання земельної ділянки в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства у подальшому не мала. Разом з тим [PERSON] , достовірно знаючи про те, що вона раніше використала своє право на отримання земельної ділянки із земель державної власності в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, подала до Чорнухинської селищної ради заяву від 06.08.2020 про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер 5325180800:00:001:0740, площею 2,0 га, зі зміною цільового призначення з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області за межами населеного пункту. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що до цього часу правом на безоплатну передачу земельної ділянки не скористалася всупереч тому, що вже безоплатно отримала 2 га землі з кадастровим номером 5924187100:02:004:0043 на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області. Рішенням Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області №2744 від 27.08.2020 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 5325180800:00:001:0740, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. В подальшому рішенням Чорнухинської селищної ради №2832 від 25.09.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, що розташована на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, та передано їй безоплатно у власність. Право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.12.2020 державним реєстратором Гребінківської міської ради Полтавської області Федорченко Д.М. (індексний номер рішення 55736710 від 16.12.2020, номер запису про право власності 39737215). Таким чином, всупереч вимог ст.ст.116,118,121 ЗК України, [PERSON] при зверненні до Чорнухинської селищної ради із заявою про надання їй земельної ділянки на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області приховала той факт, що нею на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області №18-13033/16-19-СГ від 18.10.2019 фактично вже використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області та не повідомила про це Чорнухинську селищну раду. Земельна ділянка, площею 2,0 га (кадастровий номер 5325180800:00:001:0740), що знаходиться в Чорнухинському районі Полтавської області на території Вороньківської сільської ради, вибула із земель комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. На цей момент право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, площею 2,0 га, розташовану в Чорнухинському районі Полтавської області на території Вороньківської сільської ради згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого, зареєстровано за [PERSON] . Враховуючи викладене, рішення Чорнухинської селищної ради №2832 від 25.09.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, розташованої на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області та передано йому безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 532580800:00:001:0740, розташовану на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, підлягає визнанню незаконним і скасуванню. Водночас власник майна, на підставі вимог ст.387 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Також власник з дотриманням положень ст.388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної власності чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. При цьому позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, без з`явлення вимоги про визнання його недійсним, оскільки таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 26.06.2019 у справі №911/2258/18 та від 21.08.2019 у справі №911/3681/17. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що вимога про визнання рішення про передання земельної ділянки у власність незаконним і про його скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призведе до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою. Тому така вимога не є нерозривно пов`язаною із вимогою про витребування земельної ділянки із незаконного володіння. Позивач саме у справі про витребування земельної ділянки із володіння іншої особи вправі обгрунтовувати незаконність відповідного рішення без заявлення вимоги про визнання останнього незаконним і про його скасування, оскільки таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які він спрямований. Вимога про визнання рішення про передання земельної ділянки у власність незаконним і про його скасування не впливає на визначення юрисдикції суду за вимогою про витребування земельної ділянки із незаконного володіння іншої особи, ніж та, якої стосувалося зазначене рішення (постанова від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 пункти 38-39, від 22.01.2020 у справі №910/1809/18 пункти 35-36). Отже, відповідно до чинного законодавства, саме Чорнухинська селищна рада мала право розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, розташована на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, та дотримуватися вимог законодавства під час розпорядження земельною ділянкою. Незаконність дій Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області при прийнятті рішення, на підставі якого [PERSON] повторно безоплатно отримано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства понад норму, встановлену Земельним кодексом України, не може оцінюватися як воля власника спірного нерухомого майна територіальної громади на вибуття майна із володіння. Тобто воля територіальної громади як власника земель комунальної власності може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування Чорнухинської селищної ради, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави та суспільства. У цій справі Чорнухинська селищна рада діяла всупереч волі територіальної громади, яку вона представляє, та видала незаконне рішення №2832 від 25.09.2020 про передачу у власність [PERSON] спірної земельної ділянки. Водночас метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц). Враховуючи викладене, земельна ділянка, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, розташована на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, підлягає витребуванню у [PERSON] на користь Чорнухинської територіальної громади в особі Чорнухинської селищної ради Полтавської області. Крім того, також було встановлено, що [PERSON] укладено договір оренди землі №б/н від 11.01.2021 з ТОВ «Баришівська зернова компанія», за що отримує прибуток у вигляді орендної плати. Спірна земельна ділянка передана [PERSON] в оренду ТОВ «Баришівська зернова компанія» на підставі цього договору строком на 10 років. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним реєстратором Лубенської міської ради Васильченко В.М. 25.01.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 56352095 від 28.01.2021). Разом з тим земельна ділянка з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, площею 2,0 га, була отримана [PERSON] незаконно, а саме в порушення вимог ч.4 ст.116, ст.121 ЗК України, і у неї не могло виникнути права розпорядження спірною земельною ділянкою. ТОВ «Баришівська зернова компанія» отримало право оренди вказаною земельною ділянкою від особи, яка, з огляду на вищевикладені обставини, не мала права її отримувати у власність та в подальшому розпоряджатися нею. Держава та територіальна громада могли б розраховувати на ефективне використання земельної ділянки через продаж права оренди на земельних торгах та отримання найбільш вигідної пропозиції, або реалізації права іншого суб`єкта на безоплатну приватизацію. Оскільки за [PERSON] 14.12.2020 зареєстроване право приватної власності на спірну земельну ділянку на підставі незаконного рішення Чорнухинської селищної ради №2832 від 25.09.2020 (номер запису про право власності №39737215) та у подальшому ним на підставі договору оренди №б/н від 11.01.2021 передано в оренду ТОВ «Баришівська зернова компанія», то зазначений договір згідно з ст.ст.203, ст.215, ч.1 ст.216 ЦК України, ст.152 ЗК України підлягає визнанню недійсним. Разом з тим при скасуванні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740 на підставі рішення суду про витребування земельної ділянки виникає питання щодо зареєстрованого іншого речового права права оренди відповідача ТОВ «Баришівська зернова компанія», яке є похідними і взаємопов`язаними із вимогами про витребування у даній справі. Внесення змін щодо державної реєстрації права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо власника [PERSON] жодним чином не може призвести до зміни чи скасування похідних від права власності речових прав на це майно право оренди ТОВ «Баришівська зернова компанія», яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. Повернення земельної ділянки у володіння власника в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування (оренди) земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися так і розпоряджатися (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №672/386/20 та від 07.12.2022 у справі №924/144/20). Невжиття заходів щодо визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія», скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права у вигляді оренди землі може призвести до того, що право оренди продовжуватиметься всупереч волі власника - Чорнухинської територіальної громади, та законні права територіальної громади не буде поновлено. Посилаючись на зазначене, вказується на те, що задоволення лише віндикаційного позову шляхом витребування спірної земельної ділянки у [PERSON] не призведе до повного відновлення порушеного права. Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом, прокурором обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити становище та захистити порушене право. Крім того, зазначено, що захищаючи інтереси територіальної громади повинна Чорнухинська селищна рада, яка від імені Чорнухинської територіальної громади, уповноважена реалізовувати компетенцію власника земельної ділянки. Разом з тим селищна рада не лише не здійснює такий захист, але й сама допустила порушення. На заяву [PERSON] про відмову від земельної ділянки з кадастровий номером 5325180800:00:001:0740 та прохання скасувати рішення Чорнухинської селищної ради №2832 від 25.09.2020 Чорнухинською селищною радою, рішенням від 29.06.2023 за №973 відмовлено у скасуванні вищевказаного рішення у зв`язку з тим, що акти органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. А отже, селищна рада не вживає заходів спрямованих на захист інтересів держави. Отже, з метою захисту інтересів держави до суду звертається саме прокурор. Законодавством не надано право звертатися до суду на захист інтересів держави у спірних правовідносинах жодному іншому суб`єкту владних повноважень. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2023 року клопотання керівника прокуратури Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Зубко В.В. про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі у якості співвідповідача ТОВ «Баришівська зернова компанія». Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023 року змінено предмет позову у цивільний справі, та викладено наступні позовні вимоги: - визнати незаконним та скасувати рішення Чорнухинської селищної ради №2832 від 25.09.2020 «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність [PERSON] », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740; - витребувати у [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий 04.10.2006 Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Чорнухинської територіальної громади в особі Чорнухинської селищної ради (адреса: вул.Центральна,39 смт Чорнухи, Лубенський район Полтавської області, 37100, Код ЄДРПОУ 04384279) земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740; - визнати недійсним договір оренди землі ( без номеру) від 11.01.2021, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» (07501, вул.Торф`яна,11, смт Баришівка, Броварський район, Київська область, код ЄДРПОУ 32886518) та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740; - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Лубенської міської ради Васильченко В.М. (індексний номер рішення 56352095 від 28.01.2021) яким винесено запис про інше речове право 40304654 щодо реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740 за товариством з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія»; - стягнути з відповідачів на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону понесені витрати на сплату судового збору в сумі 10736,00 грн. Представник Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області Турчин М.П. надав на адресу суду відзив, в якому визнав позовні вимоги в частині витребування земельної ділянки та скасуваня рішення Чорнухинської селищної ради, вказавши, що в частині стягнення судових витрат Чорнухинська селищна рада позовних вимог не визнає. Відповідач [PERSON] у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечує, вказує, що аналіз змісту позовної заяви та її вимог до неї, як відповідача дає підстави ствердити, що вказана позовна заява не узгоджується з фактичними обставинами протиправного отримання нею земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим № 5325180800:00:001:0740 на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, оскільки вказана заява грунтується виключно на матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 09.01.2023 року за №42023171690000002 і в рамках якого досудове слідство проведено упереджено, без всебічного і повного дослідження фактичних обставин, як того вимагає ст.9 КПК України, а відтак висновки такого слідства є надуманими та безпідставними і не можуть братись до уваги і в рамках цивільного позову. Звертає увагу, що заяву на виділення їй земельної ділянки площею 2 га на території Чорнухинського району Полтавської області в дійсності особисто подала до Луговицької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 30.07.2019 року, а безоплатно отримала у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим №5924187100:02:004:0043 на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області лише 18.11.2019, що прямо випливає з наданої самим позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.05.2023 року. Таким чином ніякого умислу у неї на день подачі первинної заяви про виділення земельної ділянки на території Чорнухинського району Полтавської області, тобто станом на 30.07.2019 року не існувало і не могло існувати, але ці обставини не взяті до уваги. Вважає, що позовна заява не може визнаватись законною та вмотивованою і не підлягає задоволенню в частині вимог відносно неї як відповідача. Відповідач ТОВ\~«Баришівська зернова\~компанія» у\~поданому відзиві\~ позов\~не визнає\~та заперечує\~проти задоволення\~позову в частині вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11.01.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія» та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права оренди на підставі вказаного договору з огляду на таке. У справі одночасно заявлені позовні вимоги про витребування ділянки із чужого незаконного володіння [PERSON] земельної ділянки №5325180800:00:001:0740 у власність Чорнухинської територіальної громади в особі Чорнухинської селищної ради (віндикаційна вимога) та визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 11.01.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія» (усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою власником Чорнухинською територіальною громадою в особі Чорнухинської селищної ради негаторна вимога). У пункті 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 №487/10128/14-ц, Верховний Суд акцентує увагу на те, що усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відбувається у певний спосіб, зокрема власник може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини. Отже, позовна вимога про визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 11.01.2021, укладеного між [PERSON] і ТОВ «Баришівська зернова компанія», є позовною вимогою негаторного характеру. Таким чином, в позовній заяві поєднані вимоги, які передбачають спосіб захисту як віндикаційного так і негаторного характеру. Одночасне поєднання та задоволення таких вимог не допускається з огляду на нижченаведені висновки Великої Палати Верховного Суду. В ухвалі від 13.09.2023 у справі №676/192/20 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на усталеність судової практики щодо розмежування віндикаціного та негаторного позову та наголосила на неможливість поєднання в одному позові вимог віндикаційного та негаторного характеру. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у разі поєднання в одній позовній заяві вимог про витребування нерухомого майна та про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цим майном, таке усунення можливе після введення власника у володіння його майном. Так, для прикладу, за обставинами справи №488/2807/17 до суду звернулася держава, позбавлена володіння земельною ділянкою, власником якої вона є. Просила про захист її права власності шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевої набувачки. Велика Палата Верховного Суду вказала, що статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог у частині витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку, після того власник зможе ставити питання про захист прав від порушень, які не пов`язані із позбавленням його володіння земельною ділянкою (постанова від 18.01.2023 у справі №488/2807/17 пункти 101-104). З огляду на викладене у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 11.01.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія», має бути відмовлено. Відповідно не підлягає задоволенню і похідна вимога про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації речового права оренди. В частині задоволення вимоги про зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку у власність Чорнухинської територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740 не заперечує. З вказаним відзивом у поданій відповіді на відзив прокурор не погоджується виходячи з такого. Відповідачем у відзиві на позов зазначені висновки доводи Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні від 18.01.2023 у справі №488/2807/17 щодо заявлення одночасно віндикаційного та негаторного позовів. Виходячи з предмету спору правовідносини, які вирішувалися у вищевказаній справі, не є подібними до правовідносин, які розглядаються у суді. Відповідачем розтлумачено на свою користь висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 18.01.2023 у справі №488/2807/17 щодо заявлення одночасно віндикаційного та негаторного позовів, оскільки правовий режим передачі земельних ділянок лісового фонду, які перебувають у державній власності та нерухомого майна, розташованого на цих земельних ділянках, врегульовано зовсім іншими нормативно-правовими актами України, які не розглядаються у справі №549/1/24. Разом з цим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18), сформульований правовий висновок, за змістом якого задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за замістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 у справі №6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц (провадження №14-256цс18) зроблено висновок, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є потрібними для ефективного відновлення порушеного права. У разі задоволення віндикаційного позову рішення суду про витребування майна забезпечуватиме ефективне відновлення порушених прав власника, оскільки таке судове рішення є підставою для державної реєстрації права власності, тому задоволення вимог щодо скасування записів про право власності та зобов`язання поновити державну реєстрацію права власності за позивачами не є потрібним для захисту порушених прав позивачів. Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала. що метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпеченням введення власника-позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно. Такий запис засвідчуватиме, що власник нерухомого майна відновив володіння останнім (постанова від 18.01.2023 у справі №488/2807/17, пункти 94,96). Враховуючи викладене, земельна ділянка площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, розташована на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, підлягає витребуванню у [PERSON] на користь Чорнухинської територіальної громади в особі Чорнухинської селищної ради Полтавської області. Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі прав державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником. Чинне законодавство України не передбачає «солідарного» витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідачем за вимогами про витребування (повернення, стягнення) нерухомого майна завжди є особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, оскільки саме така особа як книжковий володілець (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц пункт 70, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, пункт 61) може бути позбавлена майна в разі задоволення позову. Невжиття заходів щодо визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія», скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права у вигляді оренди землі може призвести до того, що право оренди продовжуватиметься всупереч волі власника Чорнухинської територіальної громади, та законні права територіальної громади не буде поновлено. У наданих запереченнях ТОВ «Баришівська зернова компанія» містяться такі міркування щодо наведених у відповіді на відзив аргументів. За висновком Великої Палати Верховного Суду у справ №488/2807/17 власник може ставити питання про захист прав від порушень, які не пов`язані з позбавленням його володіння спірною земельною ділянкою. Інакше кажучи, не можна розглядати як єдиний позов вимогу витребувати земельну ділянку у набувача з одночасним усуненням перешкод (захист прав володіючого власника шляхом знесення нерухомого майна що розміщене на спірній земельній ділянці), оскільки у такій вимозі поєднанні одночасно два способи захисту (віндикаційцний та негаторний позови), спрямовані на усунення різних за змістом порушень права власності. Позовна вимога про визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 11.01.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія», є позовною вимогою негаторного характеру. Таким чином в одній позовній заяві поєднані вимоги, які передбачають спосіб захисту як віндикаційного так і негаторного характеру. Одночасне поєднання та задоволення таких вимог не допускається, з огляду на наведені висновки Великої Палати Верховного Суду. Позиція щодо неможливості поєднання у одному позові вимог віндикаційного і негаторного є сталою та викладена також у інших судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та ще раніше у рішеннях Верховного Суду України. Одночасне застосування статей 216 та388 ЦК України є помилковим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключними. У справі, яка розглядається, земельна ділянка не належить до земель лісового фонду і не має жодного значення для застосування висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.387 та ст.391 ЦК України, викладеними у постанові від 18.01.2023 у справі №488/2807/17. За логікою керівника прокуратури не повинні враховуватися і висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, на які посилається керівник прокуратури у відповіді на відзив у другому абзаці сторінки 3, бо предметом цієї справи є земельна ділянка, що належить до земель державного лісового фонду, яка знаходиться у постійному користуванні ДП «Новомосковське лісове господарство». Звернуто увагу, що у постанові Велика Палата Верховного Суду також виснує на неможливості поєднання в одному позові вимог віндикаційного та негаторного характеру. Згідно з вищезазначеним висновком Великої Палати Верховного Суду спочатку треба вирішити спір про введення у володіння власника земельної ділянки, а після вирішення віндикаційного позову судом у власника з`являється право на його подальший судовий захист за вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цією ділянкою. Таким чином доводи керівника прокуратури про можливість поєднання вимог, які передбачають спосіб захисту як віндикаційного так і негаторного характеру, є неспроможними. З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 11.01.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова компанія», скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації речового права оренди, має бути відмовлено. Крім того вказано на пріоритет висновків про застосування норм права Великої Палати Верховного Суду. В частині позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВ «Баришівська зернова компанія» займає послідовну позицію про її задоволення. Проте за даною вимогою відповідачем є [PERSON] . Просить відмовити\~у задоволенні\~позову керівника\~Полтавської спеціалізованої\~прокуратури у\~сфері оборони\~Центрального регіону\~Зубко В.В.\~в інтересах\~держави в\~особі Чорнухинської\~селищної ради\~до [PERSON] \~та ТОВ\~«Баришівська зернова\~компанія» в\~частині вимог\~про визнання\~недійсним договору\~оренди спірної\~земельної ділянки\~від 11.01.2021,\~укладеного між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Баришівська зернова\~компанія» та\~скасування рішення\~державного реєстратора\~про реєстрацію\~речового права\~оренди (т.2 а.с.117-120). Заступник керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Богатирьов Д.К. в судове засідання 23 квітня 2024 року не з`явився надав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить врахувати доводи вказані в позовній заяві. Представник Чорнухинської селищної ради в судове засідання 23 квітня 2024 року не з`явився, надав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, за наявними в матеріалах справи документами. Представник відповідача [PERSON] адвокат Козленко О.М. та відповідач [PERSON] в судове засідання 23 квітня 2024 року не з`явились, надали на адресу суду заяву, в якій просили розглянути справу без участі [PERSON] та її представника, позиція щодо предмету позову викладені у відзиві. Представник ТОВ «Баришівська зернова компанія» адвокат Костюченко П.О. в судове засідання 23 квітня 2024 року не з`явився надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, та врахувати його доводи, що викладені раніше та відмовити у задовленні позову в частині вимоги про визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке. Судом установлено\~та не\~заперечується учасниками\~справи,\~що наказом\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Сумській області\~№18-13033/16-19-сг\~від 18.10.2019\~відповідачу [PERSON] надано дозвіл\~на розробку\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~у власність\~земельної ділянки\~сільськогосподарського призначення\~державної власності,\~розташованої за\~межами населених\~пунктів на\~території Перехрестівської\~сільської ради\~Роменського району\~Сумської області,\~орієнтовною площею\~2,0\~га,\~із цільовим\~призначенням для\~ведення особистого\~селянського господарства (т.1, а.с.27). Наказом Головного\~управління Держгеокадастру\~у Сумській\~області №18-13033/16-19-сг\~від 18.10.2019\~надано [PERSON] \~у власність\~земельну ділянку,\~площею 2,0\~га,\~кадастровий номер\~5924187100:02:004:0043,\~із земель\~сільськогосподарського призначення\~державної власності\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~розташовану за\~межами населених\~пунктів на\~території Перехрестівської\~сільської ради\~Роменського району\~Сумської області (т.1, а.с.29). Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 18.11.2019, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49841272 від 25.11.2019, за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 5924187100:02:004:0043, площею 2,0 га (т.1, а.с.105-106). Крім того,\~рішенням Чорнухинської\~селищної ради\~Чорнухинського району\~Полтавської області\~№2744\~від 27.08.2020\~ [PERSON] \~надано дозвіл\~на виготовлення\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки,\~кадастровий номер\~5325180800:00:001:0740,\~площею 2,0\~га,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~розташовану на\~території Вороньківської\~сільської ради\~Чорнухинського району\~Полтавської області (т.1, а.с.63). Рішенням Чорнухинської селищної ради Полтавської області №2832 від 25.09.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , площею 2,0 га, кадастровий номер 5325180800:00:001:0740, для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, розташованої на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області та передано безоплатно у його власність цю земельну ділянку (т.1, а.с.60). Згідно з\~інформацією з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборони відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта,\~14.12.2020,\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер\~55736710\~від 16.12.2020,\~за [PERSON] \~зареєстрована земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~5325180800:00:001:0740,\~площею 2,0\~га,\~номер запису:\~39737215 (т.1 а.с.76). Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Пунктом 3 ч. 1\~ст. 131-1 Конституції України\~передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. У частинах 1, 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~зазначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до ч. 4\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Наведеним приписам кореспондують відповідні приписи\~ЦПК України, зокрема у ч. 4\~ст.\~56 цього Кодексу\~визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Також згідно з ч. 5\~ст. 56 ЦПК України\~у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Системне тлумачення ч.ч. 4, 5\~ст. 56 ЦПК України\~та\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~дає змогу зробити висновок про те, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Отже прокурор, звертаючись до суду, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу, а іншою - відсутність такого органу. Позов у цій справі пред`явлено керівником Полтавської спеціалізованої прокуратуриу сферіо борони Центрального регіону Зубко В.В. в інтересах держави до Чонухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області [PERSON] та ТОВ «Баришівська зернова Компанія». Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Стаття 80 ЗК України\~закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Відповідно до п. «б» ч. 1\~ст. 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара. Згідно із ч. 1-4\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок в наслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Отже, набуваючи у власність спірну земельну ділянку, [PERSON] повторно скористалася своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 , від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та багатьох інших. У\~статті 41 Конституції України\~закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 328 ЦК\~України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.387 ЦК України\~лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як випливає зі змісту ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, 152 Земельного кодексу України права власника земельної ділянки можуть бути захищені судом шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; визнання незаконним і скасування акта індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.\~ Таким чином, належним способом захисту у вказаних правовідносинах є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Чорнухинської селищної ради Полтавської області №2832 від 25.09.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 2,0 га для ведення\~особистого\~селянського\~господарства\~із земель комунальної\~власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, що\~розташована за адресою: Полтавська область, Чорнухинський район, Вороньківська\~сільська рада та передано у власність\~ [PERSON] земельну\~ділянку\~площею 2,0 га для ведення\~особистого\~селянського\~господарства\~із земель комунальної\~власності з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, що\~розташована за адресою: Полтавська область, Чорнухинський район, Вороньківська\~сільська рада. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Так, відповідно до ч. 1 ст. 83, п. б) ч. 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві\~власності\~територіальним громадам є комунальною\~власністю. У комунальній\~власності\~перебувають\~землі та земельні\~ділянки за межами населених\~пунктів, що\~передані\~або\~перейшли у комунальну\~власність\~із земель державної\~власності\~відповідно\~до закону. 28 квітня 2021 року Верховною Радою України\~прийнято Закон України №2194 «Про внесення\~змін до Земельного кодексу України та інших\~законодавчих\~актів\~щодо\~удосконалення\~системи\~управління та дерегуляції у сфері\~земельних\~відносин», який, в тому числі, передбачає передачу землі\~державної\~власності за межами населених\~пунктів (крім земель, які\~потрібні\~державі для виконання\~її\~функцій) до комунальної\~власності\~сільських, селищних, міських рад. Отже, відповідно до чинного законодавства саме Чорнухинська селищна рада мала право розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, що розташована за адресою: Полтавська область, Чорнухинський район, Вороньківська сільська рада, та дотримуватися вимог законодавства під час розпорядження земельною ділянкою. Незаконність дій Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області при прийнятті рішення, на підставі якого [PERSON] повторно безоплатно отримано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5325180800:00:001:0740, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства понад норму, встановлену Земельним кодексом України, не може оцінюватися як воля власника спірного нерухомого майна територіальної громади на вибуття майна із володіння.\~ Тобто воля територіальної громади як власника земель комунальної власності може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування Чорнухинської селищної ради, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави та суспільства. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного суду України від 15.03.2017 у справі № 916/2130/15, від 05.10.2016 у справі №916/2129/15, від 25.01.2017 у справі №916/2131/15, у постанові Верховного Суду від 23.01.2019\~ № 916/2130/15. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Стаття 155 Земельного кодексу України визначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Порушені права землекористувачів підлягають захисту в порядку, передбаченому ст. 152 ЗК України з урахуванням обов`язкового дотримання норм чинного законодавства. Згідно із цими нормами захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, що кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 55 Конституції України. Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскарження рішень органів державної влади та місцевого самоврядування є окремим способом захисту права. Так, визнання недійсними рішень органів державної влади та місцевого самоврядування є окремим способом захисту цивільних прав та інтересів, порушених зазначеними органами під час реалізації ними своїх повноважень. Наведення цього способу захисту в ЦК України свідчить про те, що рішення можуть не лише призводити до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, але й порушувати цивільні права особи, що виникли з інших підстав.\~ У відносинах розпорядження землями державної та комунальної власності органи влади та місцевого самоврядування діють відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно\~ з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. Отже, рішення Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області №2832 від 25.09.2020\~підлягає визнанню незаконним та скасуванню. За приписами ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (п.а ч.3 ст.116 ЗК України). Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, земельна ділянка, площею 2,0000 га (кадастровий номер 5325180800:00:001:0740), що розташована на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району, вибула із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. З огляду на викладене підлягає застосуванню стаття 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18. Зважаючи на викладене, позовні вимоги в частині витребування від [PERSON] земельних ділянок підлягають задоволенню. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем прав власності на нерухоме майно, зареєстроване у реєстрі за відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16). Разом з тим позовні вимоги про визнання договору недійсним та скасування запису про реєстрацію речового права задоволенню не підлягають виходячи з такого. Як з`ясовано судом [PERSON] уклала договір оренди землі №б/н від 11.01.2021 з ТОВ «Баришівська зернова компанія», за що отримує прибуток у вигляді орендної плати (т.1 а.с.86-91). Як передбачено частиною першою статті 4\~ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5\~ЦПК Українислідує що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 15, 16\~ЦК Україникожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16\~ЦК Українивизначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17). Главою 29\~ЦК Українивизначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння, негаторний - вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження нею. Разом з тим віндикаційні та негаторні вимоги є взаємовиключними і не можуть бути заявлені в одному позові. Вимога про визнання недійсним договору є різновидом негаторного позову, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц. Її задоволення залежить, зокрема, від того, чи поверне суд у володіння власника спірну земельну ділянку, тобто, чи витребує її у фактичного володільця. Одночасно два способи захисту (віндикаційний і негаторний позови), спрямовані на усунення різних за змістом порушень права власності. У випадку поєднання в одній вимозі віндикаційного та негаторного позовів суд має визначити, яку мету переслідує позивач, і застосувати належні норми права, зокрема, задовольняючи такий позов частково. Таків висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду у постановах від 18.01.2023 у справі №488/2807/17 (пункти 101-104), від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18 (пункти 113-114). Також у справі №488/2807/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог у частині витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку. Після того власник зможе ставити питання про захист прав від порушень, які не пов`язані із позбавленням його володіння земельною ділянкою. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому необхідно зазначити, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 № 755/10947/17). З урахуванням викладеного вимоги про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними і можуть бути пред`явлені виключно після відновлення територіальною громадою права власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до ст.141\~ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено дві позовні вимоги щодо відповідачів Чорнухинської селищної ради та [PERSON] , які оплачені судовим збором при подачі позову у розмірі 5368 грн, з Чорнухинської селищної ради та [PERSON] на користь Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону підлягає стягненню вказана сума судового збору. Виходячи з\~наведеного,\~

Outcome: partial