Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

адвокат Дунас Р.Т. в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівскій області про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів №\~18 від 20.01.2003 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,\~9112 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Тучапівської сільської ради Городоцького району Львівської області, визнання недійсним Державного акта серія ІІІ-ЛВ №\~085382 на право приватної власності на землю від 29.01.2003 та скасування його державної реєстрації за №\~382, визнання права на земельну частку (пай) площею 1,\~35 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Тучапи Львівського району Львівської області), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ\~№\~143395 від 17.07.1996 за реєстровим №\~220, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №\~085382 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлої [PERSON] виданий 29.01.2003, тобто після смерті останньої, а відтак земельна ділянка не входить до складу спадщини, інше. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 14.11.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а 27.03.2024 до участі у справі залучено третю особу [PERSON] , підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у заяві від 27.03.2024 вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області міський голова Ременяк В.В. у клопотанні від 28.11.2023 позов не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 75, 76). Начальник Львівської районної військової адміністрації Львівської області Х.Замула, як представник відповідача, у клопотанні від 15.12.2023 просила про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 80). Третя особа [PERSON] у заяві від 05.03.2024 вимоги не заперечила, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 101). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівскій області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] видно, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 105, 106). Згідно Витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай), списків громадян-власників сертифікатів, яким передаються земельні частки (паї) у приватну власність на території Тучапівської сільської ради Городоцького району, [PERSON] на підставі Сертифікату серія ЛВ №\~143395 від 17.07.1996, при житті належало право на земельну частку (пай) площею 1,\~35 ум.кад.га, що на території Тучапівської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 10, 13). [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). Із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №\~908 від 29.12.2022 убачається, що [PERSON] , 1928р.н. до дня смерті [INFO] значилася зареєстрованою та проживала разом з сином [PERSON] , 1948р.н. та онуками [PERSON] , 1974р.н. і [PERSON] , 1978р.н. на [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №\~75729078\~від 07.02.2024,\~після смерті\~ [INFO] \~ [PERSON] ,\~спадкова справа\~не заводилась,\~свідоцтва про\~право на\~спадщину не\~видавались (а.с. 94). 07.11.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухою М.Т. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,\~9112 га, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Тучапи Львівського району Львівської області), оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №\~085382 виданий Городоцькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] 29.01.2003, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 8). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Із матеріалів справи убачається, що 29.01.2003 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , видано Державний акт серія ІІІ-ЛВ №\~085382 на право приватної власності на землю площею 1,\~9112 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Тучапівської сільської ради, на підставі розпорядження №\~18 від 20.01.2003, тобто більше ніж через три роки після смерті спадкодавця (а.с. 9, 12). Державний акт серія ІІІ-ЛВ №\~085382 від 29.01.2003 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №\~382 (а.с. 9 зворот). Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до глави 16\~Цивільного Кодексу\~України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року №\~7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15\~Цивільного процесуального\~Кодексу України (2004 року), статті 12\~Господарського процесуального\~кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний\~судом недійсним,\~є недійсним\~з моменту\~його вчинення. Отже, ураховуючи, що розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів №\~18 від 20.01.2003 і Державний акт серія ІІІ-ЛВ\~№\~085382 на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] від 29.01.2003, видані після смерті останньої, а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в натурі у приватну власність [PERSON] земельної частки (паю), що на території Городоцької міської ради Львівського району Львівської обласі (с. Тучапи Львівського району Львівської області) та Державний акт серія ІІІ-ЛВ\~№\~085382 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію за №\~382. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Суд у задоволенні вимоги в частині визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) площею 1,\~35 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Тучапи Львівського району Львівської області), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №\~143395 від 17.07.1996 за реєстровим №\~220 - відмовляє, оскільки доказів на підтвердження належності такого права спадкодавцю, згідно цього Сертифікату, матеріали справи не містять, що не позбавляє позивача права оформити свої спадкові права на означений пай в нотаріальному порядку, за наявності у нього відповідного правовстановлюючого документа.

Outcome: partial