Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому заявила вимоги розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сторін дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають дочку, на даний час спільне господарство не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. На підставі ст.223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін на підставі наданих доказів, яких достатньо для її вирішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 2020 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). У шлюбі сторін народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.04.2024 Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зі змісту позовної заяви вбачається і відповідачем не спростовано, що на момент розгляду справи сторони проживають окремо, а неповнолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позов визнає, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки позиції сторін у справі свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує відсутність даних про незадовільний стан здоров`я сторін та дитини, а також бере до уваги визнання відповідачем позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність і достатність визначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін, що підлягатимуть стягненню з її батька, у запропонованому позивачкою розмірі - 1/4 частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання стягнення та розподілу судових витрат, суд керується наступним. Оскільки у даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З відповідача у такому разі підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору, за винятком їх частини, повернутої з державного бюджету. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогою про стягнення аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved