Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що він тривалий час проживає разом із [PERSON] та опікується її дитиною - [PERSON] , вважає її своєю дитиною. З 2014 року з [PERSON] проживає в офіційному шлюбі. В шлюбі народились молодші діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час проживання однією сім`єю між ним та [PERSON] .. склались дуже добрі відносини, дитина приймає заявника за батька. Заявник займається вихованням дитини та матеріально її забезпечує. В сім`ї було прийнято спільне рішення про усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] , яка за фактом стала донькою заявнику. В судовому засідання заявник підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове зсідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Представник служби у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області в судовому засіданні підтримала заяву, пояснила, що особисто працювала з сім`єю заявника, в сім`ї панує любов та повага один до одного, [PERSON] називає заявника батьком, діти всім необхідним забезпечені, просила заяву задовольнити. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з 2014 року проживають з заявником однією сім`єю, вважає [PERSON] своїм батьком, згодна, щоб її усиновили. З біологічним батьком фактично не спілкується. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних правових підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, виданого 11.05.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.14) Згідно з нотаріально посвідченою заявою від 07.02.2024, [PERSON] відмовився від виховання та утримання [PERSON] та надав свою згоду на усиновлення [PERSON] . [PERSON] (а.с.13) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, шлюб розірвали, 14.01.2014 остання уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [INFO] ».(а.с.9) Заявник з дружиною має також спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає в будинку з усіма зручностями, за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження від 12.02.2024, житлове приміщення відповідає санітарним нормам, для виховання та повноцінного розвитку дитини створені всі необхідні умови (а.с.17). Згідно з висновком про стан здоров`я від 08.02.2024, заявник є здоровим, шкідливих звичок та психічних розладів не має (а.с.15). Крім того, заявник не позбавлявся батьківських прав, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої та непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується відповідною довідкою Міністерства внутрішніх справ України серії ВР № 002186166 (а.с.11). [PERSON] надала нотаріальну посвідчену згоду на усиновлення дитини (а.с. 12). Заявник зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення ознайомлений. За зверненням заявника до Сквирської міської ради, наданий висновок «Про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам неповнолітньої [PERSON] » (а.с.22-23). Відповідно до положень частини пункту 4 частини 1 статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] заявником судом не встановлено. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24.04.1967 р., яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевнюється, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Враховуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, беручі до уваги добрий стан здоров`я заявника, його стійке фінансове положення, забезпечення добрими житловими умовами, не притягнення до кримінальної відповідальності, ставлення до виховання дитини, мотиви усиновлення, відсутність перешкод для усиновлення, передбачених ст. 212 СК України, наявність переважного перед іншими права на усиновлення, як чоловіка матері дитини, відповідно до ст. 213 СК України, суд вважає, що [PERSON] має всі можливості для надання моральної та соціальної підтримки дитині, забезпечення стабільних та гармонійних умов для її життя та постановляє рішення, яким дозволяє йому усиновити [PERSON] . Відповідно до ст. 229 СК України заявник має право бути записаним батьком дитини в актовому записі про народження. З огляду на наведене, суд встановлює порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання рішенням законної сили воно є підставою для Відділу реєстрації актів цивільного стану для внесення в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , змін щодо відомостей про батька та зміни прізвища й по батькові а також виключення відомостей про батька « [PERSON] ».

Outcome: approved