Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, у якому просить стягнути з Приватного підприємства «Кредо Умань» на його користь суму заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 30.05.2023 у загальному розмірі 470 000,00 грн., а також судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 4700,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 30 травня 2023 року між - приватним підприємством «Кредо Умань» (підприємство) та [PERSON] (позикодавець) укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до положень цього договору позикодавець з метою поповнення обігових коштів на підприємстві надав безпроцентну поворотну фінансову допомогу приватному підприємству «Кредо Умань» в сумі 470 000 гривень. Надання поворотної фінансової допомоги позикодавцем ПП «Кредо - Умань» підтверджується банківською випискою по рахунку [NUMBER] в АТ «Укрсиббанк» за травень-червень 2023 року. Пунктами 2.4 і 3.1 договору від 30.05.2023 передбачено, що поворотна фінансова допомога підлягає повернення за вимогою позикодавця. А згідно п. 7.1 договору від 30 травня 2023 року позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це підприємство за 15 днів. Повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси підприємства або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця в установі банку, також можливе повернення основними засобами або товарно-матеріальними цінностями (п.3.2). [PERSON] 14 грудня 2023 року вручив директору ПП «Кредо - Умань» вимогу про повернення грошових коштів за договором поворотної фінансової допомоги у сумі 470 000 грн., строк повернення становить 15 календарних днів, тобто до 29 грудня 2023 року. Відповідно до відповіді вих. № 9 від 26 грудня 2023 року ПП «Кредо Умань» відмовилось від повернення поворотної фінансової допомоги у зв`язку з відсутністю обігових коштів. Станом на день звернення до суду, кошти передані за договором від 30 травня 2023 року не були повернуті позивачу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, щодо стягнення якої позивач змушений звернутись до суду. Таким чином, просить стягнути з Приватного підприємства «Кредо Умань» на користь [PERSON] суму заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 30.05.2023 у загальному розмірі 470 000,00 грн., а також відшкодувати суму судового збору у розмірі 4700,00 грн. Ухвалою суду від 22.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.01.2024 заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою суду від 13.02.2024 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. У судовому засіданні представник позивача адвокат Грязон Р.М. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив задовольнити їх у повному обсязі, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Разом з тим, 20.02.2024 від директора ПП «Кредо - Умань» Чижа С.М. до суду надійшло клопотання, у якому зазначено, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з відсутністю у підприємства обігових коштів для повернення фінансової допомоги та передчасністю звернення позивача до суду, просить розглянути справу без участі представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи клопотання відповідача від 20.02.2024, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Як визначено в статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Під час розгляду справи судом встановлено, що 30 травня 2023 року між Приватним підприємством «Кредо - Умань» (Підприємство) та [PERSON] (Позикодавець) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно п. 2.1 договору, поворотна фінансова допомога надається частинами у національній валюті України в межах суми 470\~000 гривень. Як вбачається із виписок по рахунку ПП Кредо Умань» у АТ «УкрСиббанк», за вказаним вище договором на розрахунковий рахунок [NUMBER] з рахунку [PERSON] частинами було перераховано кошти на загальну суму 470 000 гривень, що підтверджується виписками від 31.05.2023 - у сумі 100000 грн., 01.06.2023 100000 грн., 12.06.2023- 70000 грн., 15.06.2024-100000 грн., 19.06.2023-100000 грн. Пунктом 2.4. передбачено, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем Також, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця (п.3.1). Згідно п. 3.2 договору від 30.05.2023 повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси підприємства або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця в установі банку, також можливе повернення основними засобами або товарно-матеріальними цінностями. Крім того, відповідно до п. 7.1 вказаного договору засновник має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це підприємство за 15 днів. З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2023 позивачем [PERSON] директору ПП «Кредо-Умань» [PERSON] було вручено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги (грошових коштів), що підтверджується його розпискою про отримання вимоги від 14.12.2023. ПП «Кредо-Умань» 26.12.2023 за вих. № 9 [PERSON] направлено відповідь на вимогу щодо повернення допомоги, у якій вказує, що «Кредо-Умань» не може виконати дану вимогу і повернути отриману фінансову допомогу у сумі 470000 грн. у зв`язку з відсутністю необхідних обігових коштів. З урахуванням поточного фінансового стану підприємства вони можуть повернутися до розгляду даного питання приблизно наприкінці 2024 року. Про відсутність обігових коштів також вказано директором відповідача у клопотанні від 20.02.2024 Таким чином, на час розгляду справи сума фінансової допомоги у розмірі 470 000 грн. позивачу не повернуто. Тобто, за своєю суттю договір про надання поворотної фінансової допомоги від 30.05.2023 є договором позики, що підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (боргової розписки), відповідачем не було повернуто борг в обумовлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачений судовий збір у розмірі 4700,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0234910161 від 16.01.2024. Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то вказані витрати мають бути стягненні з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 610, 630, 639, 1046, 1047,1048,1050 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 133, 137, 138, 141, 263, 265, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved