Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами; після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] »; судові витрати зі судового збору та витрат на професійну правничу допомогу встановлену у вигляді фіксованого гонорару у сумі 5 000 грн., покласти на відповідача. Вказане мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 13.02.2016 року складено відповідний актовий запис за № 189. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з часом не склалося. Вказує, що у сторін абсолютно різні погляди на життя. На даний час із жовтня 2023 року не проживають однією сім`єю спільного господарства не ведуть. На даний час позивач разом із дитиною проживають в Нідерландах. Примирення між сторонами неможливе, оскільки сімейне життя не налагоджується вже тривалий час. Позивач просить не надавати часу для примирення та розірвати шлюб. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач не подала відзиву на позовну заяву. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 14.02.2024 року видно, що сторони зареєстрували шлюб 13.02.2016 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 189. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Боршівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, Серії [NUMBER] від 07.07.2016, актовий запис № 9. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім`ї стали неможливим. При вирішенні цього спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружиназобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 статті 56 СК України, визначено, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї сторін при наявності їх заперечення цього. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюб слід залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved