Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

[PERSON] \~звернувся в\~суд із\~позовом до\~ТОВ "МГ-ТРАНС" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку. Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 20.12.2022р. по 28.06.2023р. він працював в ТОВ "МГ-ТРАНС" на посаді водія автотранспортних засобів з оплатою праці згідно посадового окладу. Щомісячно відповідач здійснював позивачу нарахування сум заробітної плати, однак фактична виплата заробітної плати не здійснювалась. 05.05.2023р. при звільненні йому не було вручено копію наказу про звільнення та письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. 06.09.2023р. він звернувся до Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці із скаргою щодо безпідставної невиплати заробітної плати та невиплати розрахункових при звільненні. Листом від 15.09.2023р. Південно-Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці повідомило його про те, що станом на 05.10.2023р. йому не виплачено заробітну плату за період січень-травень 2023р., не проведено виплату всіх сум, що належать від установи в день звільнення та не проведено виплати компенсації за всі використані дні щорічної відпустки, чим порушено вимоги ч.1ст.10,ч.1 ст. 12 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Також, роз`яснено механізм поновлення порушених трудових прав працівників шляхом звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 30.10.2023р. його представником, адвокатом Святненко С.В. було направлено на адресу ТОВ "МГ-ТРАНС" адвокатський запит стосовно надання інформації та документів щодо трудових відносин та виплати всіх сум, що належить працівникові при звільненні, а саме: - копію наказу про прийняття на роботу [PERSON] ; - копію наказу про звільнення з роботи [PERSON] ; копії розрахунково-платіжних відомостей за період з грудня 2022р. по травень 2023р. із зазначенням нарахованих та виплачених сум [PERSON] ; письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні [PERSON] 14.11.2023р. на адресу адвоката Святненко С.В. надійшла відповідь ТОВ "МГ-ТРАНС" про те, що Законом України "Про захист персональних даних" заборонено надання третім особам інформації, яка містить ці дані без згоди даної особи. Тому відповідач не може передати документи, що містять персональні дані згідно запиту по працівнику [PERSON] 24.11.2023р. на адресу позивача надійшов лист від відповідача про надання в письмовій формі банківських реквізитів для перерахування заробітної плати та компенсації за дні невикористаної відпустки. 28.11.2023р. він направив на адресу відповідача лист із зазначенням даних для проведення платежів, однак по сьогоднішній день відповідач не провів розрахунки по заробітній платі, компенсації за дні невикористаної відпустки та компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, а також, відповіді по сьогоднішній день не надав та гроші за вказаними реквізитами не перерахував. Згідно інформації, наданої Пенсійним фондом України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідачем подано звітність про суму фактичного заробітку та сплату страхових внесків застрахованої особи [PERSON] , по якій заборгованість по заробітній платі станом на 22.01.2024р. за період з грудня 2022р. по червень 2023р. становить 33 500, 11 грн., а саме: - 2781,82 грн. - грудень 2022р.; - 6800 грн - січень 2023р.; - 6800 грн - лютий 2023р.; - 6800 грн - березень 2023р.; - 6800 грн - квітень 2023р.; - 3518,29 грн - травень 2023р.. Крім цього, відповідачем не виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, яка становить 2679,96 грн. Його середньоденний заробіток у період з грудня 2022р. по червень 2023р. склав 223,33 грн.. Таким чином середній заробіток за час затримки, який підлягає стягненню складає: 183х223,33 = 40869,39 грн.. таким чином, загальна сума заборгованості відповідача становить 77049,46 грн. Просив стягнути з відповідача ТОВ "МГ-ТРАНС" на його користь 77049,46 грн., з яких: заборгованість по заробітній платі в сумі 33 500,11 грн., компенсація за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 2679,96 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 40869,39 грн.. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що після подання позовної заяви до суду [PERSON] сплатив 29.01.2024р. [PERSON] 24728,40 грн., призначення платежу: переказ коштів. Після надання представником відповідача пояснень по справі та долучення підтверджуючих документів стало зрозуміло, що кошти, отримані [PERSON] це виплачена ТОВ "МГ-ТРАНС" заборгованість про заробітній платі та компенсація за невикористані дні щорічної відпустки. Отже, станом на 24.04.2024р. заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористані дні щорічної відпустки [PERSON] відповідачем оплачена в повному обсязі. Що стосується компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, то відповідачем по сьогоднішній день не проведено оплату позивачу. Згідно довідки № 1 від 03.04.2024р., наданої відповідачем, середньоденний заробіток водія автотранспортних засобів [PERSON] за період з 20.12.2022р. по 05.05.2023р. складав 266,67 грн.. Таким чином, середній заробіток за час затримки виплати, який підлягав стягненню з відповідача складає: 130 (кількість робочих днів за період з 06.05.2023р. по 05.11.2023р.) х 266,67 грн. (середньоденний заробіток) =34 667 грн.. Просив позов задоволити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні спору просив врахувати наявні матеріали справи та пояснення сторін. 05.04.2024р. представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заборгованість, розрахована позивачем на підставі розміру нарахованої заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а не заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, яка підлягає до виплати, тобто, за мінусом нарахованих та сплачених податків. Також, позивачем не враховано, що сума нарахованої заробітної плати у розмірі 3 518,29 грн. за травень 2023р. включає в себе як нараховану заробітну плату у розмірі 1478,26 грн., так і суму компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 2040,03 грн. Тому з урахуванням довідок №3 та № 4 розмір заробітної плати, яка підлягає до виплати [PERSON] за період роботи з 20.12.2022р. по 05.05.2023р. становить 25325,36 грн., а розмір компенсації за невикористані дні щорічної відпустки - 1642,23 грн.. Крім того, відповідачем 29.01.2024р. позивачу виплачено заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 24 728,40 грн.. Також, згідно відомості про виплату готівки за грудень 2022р. позивачем отримано готівкою 2239,36 грн. Отже, станом на 05.04.2024р. заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки погашено в повному обсязі. Що стосується виплати середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, то такий заробіток розраховується виходячи із кількості робочих, а не календарних днів. Кількість робочих днів за період з 06.05.2023р. по 05.11.2023р. становить 130 днів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно відповіді Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 15.09.2023р. слідує, що розглянуто звернення позивача [PERSON] та повідомлено його про те, що станом на 05.10.2023р. йому не проведено виплату всіх сум, що належать від установи в день звільнення та не проведено виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, чм порушено вимоги ст.ст. 10,12 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" та ст. 116 КЗпП України. Згідно відповіді ТОВ "МГ-ТРАНС" від 17.11.2023р. вбачається, що товариство просить позивача в найкоротші терміни надіслати в письмовій формі його банківські реквізити з підписом та печаткою банківської установи, яка відкривала даний особовий рахунок, для перерахування заробітної плати за період січень 2023р., лютий 2023р., березень 2023р., квітень 2023р., травень 2023р., червень 2023р. та компенсації за дні невикористаної відпустки. Відповідно до довідки за реквізитами АТ КБ "ПриватБанк" банком надано номер особового рахунку позивача [PERSON] . Із довідок №1 від 03.04.2024р. та № 3 від 27.03.2024р., наданих ТОВ "МГ-ТРАНС" слідує, що [PERSON] працював в ТОВ "МГ-ТРАНС" з 20.12.2022р. по 05.05.2023р. на посаді водія автотранспортних засобів, середньоденний заробіток за вказаний період складав 266,67 грн.; дохід за вказаний період складав 31460,08 грн. Згідно довідки ТОВ "МГ-ТРАНС" № 4 від 27.03.2024р. дохід позивача за період з 01.05.2023р. по 05.05.2023р. склав 2040,03 грн. Відповідно до квитанції АТ КБ "Приват Банк" від 29.01.2024р. платником [PERSON] перераховано на рахунок [PERSON] 24 728,40 грн., як плата за період 01.01.2023р. по 30.06.2023р. та компенсація за дні невикористаної відпустки у ТОВ "МГ-ТРАНС". Згідно відомості на виплату готівки №1 за грудень 2022р. позивачу [PERSON] виплачено відповідачем 2239,36 грн. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток працівника розраховується за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою КМУ від 08.02.1995 за №100, що також відповідає п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 за №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». Пунктом 8 Розділу IV Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. Позивач був звільнений із займаної посади 05.05.2023 року. Згідно довідки ТОВ "МГ-ТРАНС" № 1 від 03.04.2024р. середньоденний заробіток позивача за період з 20.12.2022р. по 05.05.2023р. складав 266,67 грн. Кількість днів затримки до фактичного дня розрахунку складає 130 днів: з 06.05.2023р. по 05.11.2023р., сума середнього заробітку за весь період затримки розрахунку складає: 266,67 грн. х 130 робочих днів = 34667 грн. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справах № 6-259цс17 від 13.03.2017, №6-144ц13 від 29.01.2014, пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц дійшла наступних висновків, зокрема, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою такої відповідальності є її компенсаторний характер, оскільки ці заходи відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. На підставі викладеного, беручи до уваги зменшені позовні вимоги позивача, визнання позову відповідачем, сплату ним в повному обсязі сум заборгованості перед позивачем з виплати заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 34667 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Враховуючи визнання\~відповідачем позову\~в частині\~вимог простягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, сплату відповідачем такої заборгованості в ході судового розгляду та відмову позивача від позову в цій частині позовних вимог,

Outcome: approved