Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. Свій позов мотивували тим, що позивачі, [PERSON] та [PERSON] , є батьками відповідача [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] є пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 2760,00 грн, інших доходів немає. Батько [PERSON] - [PERSON] є інвалідом третьої групи та пенсіонером у зв`язку із отриманою інвалідністю, отримує пенсію у розмірі 3669,01 грн, інших доходів немає. Позивачі вдвох проживають у квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по кожному. Позивачі вказують, що значна частина їх доходу, який складається з пенсії, витрачається на оплату комунальних послуг. Також зазначили, що позивач [PERSON] перебуває на обліку сімейного лікаря з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст., цукровий діабет у зв`язку з чим потребує постійного лікування та діабетичного харчування, які самостійно не в змозі забезпечити. Відповідач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] , відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатних батьків. За таких обставин позивачі просили стягнути на користь кожного з них аліменти на їх утримання по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та довічно. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання (0600248077040). Однак, поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду 26.02.2024 без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.05.1983 (а.с. 3). Позивач [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 14.06.2023 (а.с. 4). Згідно довідки Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №460 від 18.12.2023 позивач [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Сумській області (м. Ромни та Роменський район) та отримує пенсію за віком з 24.06.2023 в розмірі 2760,00 грн (а.с. 5). Позивач [PERSON] також є пенсіонером, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 14.06.2023 (а.с. 11). Крім того, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №217620 від 18.10.2012 [PERSON] безтерміново встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання (а.с. 10). За даними довідки ТОВ «ВАШ ЛІКАР - В.А.М.» від 18.12.2023 [PERSON] потребує постійного лікування та динамічного нагляду (а.с. 18). Відповідно до довідки Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №461 від 18.12.2023 позивач [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Сумській області (м. Ромни та Роменський район) та отримує пенсію по інвалідності з 22.10.1999 в розмірі 3669,01 грн (а.с. 12). Як вбачається із довідок ОК-5, сформованих 04.12.2023, позивачі [PERSON] та [PERSON] наразі у будь-яких цивільно-правових та трудових відносинах не перебувають (а.с. 6-9, 13-13а). Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (), [PERSON] (), [PERSON] () та [PERSON] (), про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 07.10.1996 (а.с. 14). Згідно довідки №224 від 27.12.2023, виданої Біловодським старостинським округом виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, [PERSON] не зареєстрований та не проживає на території старостату (а.с. 15). На підтвердження понесених позивачами витрат на оплату комунальних послуг до матеріалів позовної заяви додано копії квитанцій про оплату позивачкою [PERSON] комунальних послуг, зокрема за спожитий газ, розподіл газу, електроенергію, водопостачання, вивіз сміття, інтернет (а.с. 16-17). Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] , про що свідчить довідка військової частини [NUMBER] №350/165/1/326 від 19.12.2023 (а.с. 19). Згідно інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи № 3123 від 22.01.2024 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку повнолітніх дітей утримувати батьків. Обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання урегульований главою 17 СК України (статті 202-206). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Відповідно до ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. За встановлених обставин, наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, при цьому позивач [PERSON] є інвалідом III групи, тобто у правовому розумінні є непрацездатними, розмір отримуваного ними єдиного доходу у вигляді пенсії, а також те, що позивач [PERSON] за своїм станом здоров`я потребує постійного лікування, суд дійшов висновку, що позивачі мають необхідність у матеріальній допомозі та потребують утримання своїм сином. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Визначаючись з розміром аліментів, суд звертає увагу, що відповідач є військовослужбовцем, доказів надання допомоги непрацездатним батькам чи неможливості її надання суду не надав. Відтак суд вважає справедливим встановити аліменти на утримання непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/12 частки від заробітку (доходу) відповідача на кожного, щомісячно, починаючи з 08 січня 2024 року, і довічно. При цьому, суд враховує, що за змістом ст. 202 СК України обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі №369/7004/17, які є обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачі відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial