Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача, в котрому просив конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , з кадастровим номером 1423055700:03:001:0309, загальною площею 4,0381 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області, відомості про яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 07.06.2021 року за №46523097, шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та стягнути зі [PERSON] на користь Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 4026,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації відповідно до паспорту [NUMBER] , виданого 02.02.2021 року УМВД росії по Костромській області, код підрозділу 440-017, має у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна 07.06.2021 року за № 42425810 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2381793214230). В подальшому громадянкою [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 03.02.2021 року, зареєстрованої в реєстрі № 44/47-н/44-2021-1-124 від імені громадянина [PERSON] , укладено з Фермерським господарством «СТИМУЛ 777» договір оренди земельної ділянки від 07.06.2021 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1423055700:03:001:0309, площею 4,0381 га., строком на 10 років, про що здійснено запис №42426239 від 07.06.2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Земельна ділянка розташована на території Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області (колишньої Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області). Представник позивача зазначає, що вказані дії по земельній ділянці було здійснено після видачі 02.02.2021 року УМВД росії по костромській області паспорту [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Проте коли саме відповідач набув право громадянство іншої держави Голвоному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області не відомо. Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Договору оренди землі та довіреності, [PERSON] на дату реєстрації права власності на земельну ділянку був громадянином російської федерації. Таким чином, [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, має у приватній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1423055700:03:001:0309, загальною площею 4,0381 га., для ведення особистого селянського господарства, а упродовж року добровільно не здійснив її відчуження. У зв`язку із цим, на думку позивача, наявні підстави для конфіскації у [PERSON] вказаної земельної ділянки шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадстру у Донецькій області. Задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення. Отже, поновити порушені інтереси держави у даному випадку в майбутньому можливо шляхом внесення державним реєстратором змін до відомостей Державного реєстру речових прав та їх обтяжень про земельну ділянку з кадастровим номером 1423055700:03:001:0309, загальною площею 4,0381 га., у вигляді припинення права власності [PERSON] на таку ділянку з одночасним визнанням права власності держави на неї в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на підставі відповідного рішення суду Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» подала клопотання, в котрому просила провести розгляд справи без її участі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Про розгляд справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації згідно паспорту [NUMBER] , виданого 02.02.2021 року УМВД росії по Костромській області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58664455 від 10.06.2021 року, ухваленого Краматорською районною державною адміністрацією Донецької області, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1423055700:03:001:0309, загальною площею 4,0381 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області, відомості про яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 07.06.2021 року за №46523097, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 15-16). Право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку 07.06.2021 року зареєстроване в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно. Таким чином, саме 07.06.2021 року громадянин російської федерації [PERSON] набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Лиманської ОТГ Краматорського району Донецької області. Вказані дії проведені після видачі 02.02.2021 року УМВД росії по костромській області паспорту [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Приписами ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 Цивільного кодексу України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного та Земельного кодексів України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, оскільки земельна ділянка належить до нерухомого майна в силу ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України, знаходиться на території України, то на спірні правовідносини поширюється дія права України. Відповідно до ст.ст. 373, 374 Цивільного кодексу України, ст.80 Земельного кодексу України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб`єктами права приватної власності на землю, згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України, визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч.2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч. 3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті, в тому числі, у разі прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.22 Земельного кодексу\~України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно, за змістом ч.4 ст.81 Земельного кодексу\~України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Суду не надано доказів, що [PERSON] протягом року виконав покладений на нього обов`язок та відчужив земельну ділянку. Зазначений факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі невиконання вимог ч.4 ст.81 ЗК України настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відтак, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 07.06.2021 року по даний час) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 ЗК України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 вказаного Закону України державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, поновити порушені інтереси держави у даному випадку в майбутньому можливо шляхом внесення державним реєстратором змін до відомостей Державного реєстру речових прав та їх обтяжень про вищевказану земельну ділянку у вигляді припинення права приватної власності відповідача на таку ділянку з одночасним визнанням права власності держави на неї в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на підставі рішення суду. Також суд зазначає, що компетентним суб`єктом владних повноважень у даних відносинах є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Частиною 4 ст.145 Земельного кодексу України передбачено, що позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Відповідно до Положення про Державну служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності. Зокрема, підпунктом 42 пункту 4 Положення передбачено, що Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого Наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 року №603, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області є територіальним органом Держгеокадастру та реалізує його повноваження на території Донецької області. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Донецької області. Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, надає адміністративні послуги у сфері земельних відносин, землеустрою, Державного земельного кадастру та національної інфраструктури геопросторових даних. Відповідно до підпункту 36 пункту 4 даного Положення Головне управління подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору покладються на відповідача. Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області судовий збір в розмірі 2 684,00 грн., сплата котрого підтверджена випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: approved