Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.07.2016 р. сторони зареєстрували шлюб, про що у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, складено актовий запис № 914. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим, сумісне життя не склалось, подружжя мешкає окремо. Позивач та її представник адвокат Златі Н.С. у підготовче судове засідання не з`явились, представник направила до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Гареєв Є.Ш. направив до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Окремо у заяві зазначено, що відповідач надсилає позивачу кошти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб зареєстрований 02.07.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 914, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] »; свідоцтво про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , актовий запис № 10565, батько [PERSON] , мати [PERSON] ; паспорт громадянина України [PERSON] , серія [NUMBER] ; паспорт громадянки України [PERSON] , серія ОК 012695. Судом встановлено, що 02.07.2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, складено актовий запис № 914. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим, сумісне життя не склалось. На протязі останніх років сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Сумісне господарство не ведеться. За час подружнього життя з`ясувалось, що позивач з відповідачкою мають різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, виявилась несумісність їх характерів, втрачені почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача. Сторони не бажають зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. За\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У відповідності до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу, обставини викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved