Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. Заявниця [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є внутрішньо переміщеною собою та дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с.Інзівка Бердянського району Запорізької області, що є окупованою територією. Про смерть матері повідомила сестра. Зареєструвати смерть матері [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану на підставі свідоцтва про смерть, виданого територіальним відділом ЗАГС Приморського району Управління ЗАГС Запорізької області неможливо, відповідне свідоцтво згідно законодавства України є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Заявниця та представник заінтересованої особи просять розглядати справу без їх участі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Заявниця [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Інзівка Приморського району Запорізької області є дочкою\~ [PERSON] , [INFO] ,\~що підтверджується\~паспортом громадянина\~України № [NUMBER] від 07.11.2022, орган, що видав 5616 (а.с.3)\~та \~свідоцтвом про\~народження \~серії [NUMBER] \~(а.с.6).\~ Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13.) Згідно витягу з реєстру Приморської територіальної громади №2024/003272732 від 02.04.2024 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки №5604-5002365795 від 30.11.2022 [PERSON] \~була взята\~на облік\~як внутрішньо\~переміщена особа та фактично проживає за адресою : [ADDRESS] (а.с.7). Згідно відповіді Дубенського відділу ДРАЦС у Дубенському районі Рівненської області №557/34.3-06-21 від 17.04.2024 заявниці згідно наданих документів, відмовлено у видачі свідоцтва про смерть матері [PERSON] . (а.с.8). Враховуючи «намібійські винятки», беруться також до уваги медичні документи та щодо реєстрації смерті невідповідного зразка. [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Петрівка Приморського району Запорізької області, померла [INFO] . Її смерть настала в тимчасово окупованій території України с.Інзівка Бердянський район Запорізька область, Україна (а.с.9,10). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі за п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно аналізу положень ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державна реєстрацію народження на тимчасово окупованій території України можливо лише на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та п. 1 ч. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17 березня 2011 року підставою для державної реєстрації є лікарське свідоцтво про смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Населений пункт Інзівка Бердянського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією, визначене наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 (із змінами відповідно наказу 224 від 17.08.2023) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані або призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов`язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно ст. 3, 8, 9\~Конституції\~України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п.п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії сформульовано "намібійський виняток", що полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Це узгоджується із судовою практикою, позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 15.04.2016, за змістом якої документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України як виняток можуть братись до уваги судом під час розгляду справ про встановлення фактів народження або смерті на таких територіях. V.\~Мотивована\~оцінка\~і\~висновки\~суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що заяву необхідно задовольнити. Родинний зв`язок між заявницею та покійною матір`ю, яка померла на тимчасово окупованій території, з врахуванням «намібійських винятків», підтверджено. Цей факт смерті може бути зареєстровано лише на підставі рішення суду. Метою його\~встановлення є\~необхідність отримання\~свідоцтва про\~смерть відповідного\~зразка. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень. На підставі викладеного,

Outcome: approved