Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що мати вихованням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її долею та здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їй належного харчування та умов проживання, офіційно не працевлаштована, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Наказом служби у справах дітей Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 20 січня 2023 року неповнолітню [PERSON] було поставлено на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. В подальшому дитину [PERSON] поміщено до КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради аліменти на утримання дитини [PERSON] урозмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Органу опіки та піклуваня Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Рощенко О.О. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Представник третьої особи КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради Фадіна І.Є. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі комунального закладу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 2008 року, виданим Новомиколаївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що мати дитини [PERSON] офіційно не працевлаштована, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, належного догляду за нею не здійснює, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, що стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання сім`ї. На підставі наказу служби у справах дітей Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1-п від 20 січня 2023 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , поставлена на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно акту прийому дитини до центру від 28 листопада 2023 року, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано у Комунальний заклад "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Висновком органу опіки та піклування Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 24 листопада 2023 року № 143, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається фізичним та духовним розвитком дитини, не піклується про її здоров`я, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Своєю поведінкою відповідач підтверджує свою байдужість до долі дитини. Ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, відповідач порушує законні права та інтереси неповнолітньої дочки. Наведені обставини свідчать про те, що має місце ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню і здійсненню належного догляду за дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою позбавлення батьківських прав. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на викладене, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку, що мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не займається її вихованням, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її долею, здоров`ям. Тому суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема, Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст.7 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положеннями частин 2, 3 ст.166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 2147 (Дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Outcome: approved