Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Представник Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» дострокову заборгованість за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-45562151 від 23.02.2020 року у сумі 178 979, 27 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 163 780, 05 грн., в тому числі простроченої заборгованості за Кредитом - 1739,86 грн., заборгованості за відсотками у розмірі - 15 199,22 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 14 090,45 грн., та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-45562151 від 23 лютого 2020 року, згідно умов якого Кредитор надав Позичальнику кредит у розмірі 139 334,03 грн. строком до 24.02.2026 року під фіксовану процентну ставкуу розмірі 35,30 % річних, а Позичальник в свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Згодом. Між позивачем та відповідачем укладено ряд Додаткових угод від 21.11.2022, 06.03.2023 та 04.07.2023 року до Кредитного договору. Однак, відповідач умови кредитного договору, а саме про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, належним чином не виконує, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 31.10.2023 року складає 178 979, 27 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Відповідач у своєму відзиві проти позову заперечувала у повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Зазначила, що не погоджується із сумою заборгованості за кредитним договором у зв`язку з проведенням Банком реструктуризації заборгованості шляхом капіталізації відсотків, оскільки, про дозвіл і порядок капіталізації відсотків не зазначено в Заяві-Договорі №014-RO-82-45562151 від 23.02.2020 року, а також відповідач не робила ніяких заяв та не надавала дозвіл на реструктуризацію боргу шляхом капіталізації відсотків. Крім того, зазначила що в жовтні 2023 року відповідачу встановлено інвалідність ІІ групи, у зв`язку з чим погашення кредитної заборгованості на даний час виявляється неможливим. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 09.01.2024 року року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 07.02.2024 року відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 07.02.2024 року заву відповідча задоволено частково та змінено порядок розгляду справи, розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за правилами позовного провадження в спрощеному порядку. 12.02.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 23.02.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписав заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди № CMDPI-291480 від 12.03.2019 року. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв-акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку та висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 23 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит-готівкою» №014-RO-82-45562151 від 23.02.2020 року вв розмірі 139 334, 03 гривень строком до 24.02.2026 року під фіксовану процентну ставку у розмірі 35,30% річних. Відповідно до умов п. 2.6 заяви-договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. статті 3 розділу 6. Правил обставин дефолту, банк має право відмовити клієнту в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банка надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу банка, клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені банка. У разі невиконання цієї вимоги, банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості клієнта за кредитом, які не суперечать законодавству України. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок відповідача у сумі 139 334,03 грн 24.02.2020 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв`язку з чим станом на 31.10.2023 року заборгованість останньої перед АТ «Райффайзен Банк» за Заявою-Договором №014-RO-82-45562151 від 23.02.2020 становить 178 979,27 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом у розмірі - 163 780, 05 грн., в тому числі простроченої заборгованості за Кредитом - 1739,86 грн. - заборгованості за відсотками у розмірі - 15 199,22 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 14 090,45 грн. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених Договором в межах встановленого кредитного ліміту. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-45562151 від 23.02.2020 року не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-45562151 від 23.02.2020 року у розмірі 178979,27 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved