Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 27 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем, [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua.), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1178-3219. На виконання зазначених вимог Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5899 для підписання кредитного договору 1178-3219 від 27.03.2023р, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 12\~800 грн.; строк кредитування 300 днів, заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 1, 20 % в день, стандартна % ставка 1, 50 % в день. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти Відповідача, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі одержання ним грошових коштів. Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 1178-3219 від 27.03.2023 року шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. В подальшому відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»; ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610; 612 ЦК України, порушила вищевказані умови Кредитного договору і не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 25.09.2023р. загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять 31\~870, 40 грн., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 8\~832 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 23\~038, 40 грн. Відповідно до умов Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Кредитодавець відповідно до умов Кредитного договору направив Позичальнику вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору № 1178-3219 від 27.03.2023 щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована Позичальником, порушення не усунуто. До початку розгляду справи по суті від відповідача 23 листопада 2023 року надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що позовні вимоги позивача визнає частково, оскільки нарахована ним сума по відсотках за користування кредитом 23\~038, 40 грн., не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Так, з урахуванням її плати по кредиту в сумі 14\~683, 20 грн., загальна сума боргу складає 46\~553, 60 грн., що складає 527, 1 % від розміру усієї заборгованості. Передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасниками якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми (23\~048, 40 грн.) заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим в п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ст. 627 ЦК України засадами справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для позивача, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Зазначає, що при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та, враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру 6400 грн., що складає 50% від суми заборгованості по кредиту. Саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. За договором про відкриття кредитної лінії № 1178-3219 від 27.03.2023р. проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 13 днів, тобто терміну, а який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами за цим договором, з урахуванням умов договорів щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 6400 грн. (20000/100*2, 00% 13). За змістом положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що е суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4 статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту. Частинами 5 та 7 статті 18 Закону передбачено, що, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнано недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Просила суд зменшити розмір простроченої заборгованості за кредитом до 4\~516, 80 грн. Врахувати сплату у розмірі 14\~683, 20 грн., а саме: 3 968 грн. у сплату тіла кредиту та 10\~715, 20 грн. у сплату відсотків. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с. 36) Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 55). Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю. Судом встановлено, що 27 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем, [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua.), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1178-3219. На виконання зазначених вимог Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5899 для підписання кредитного договору 1178-3219 від 27.03.2023р, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Ця обставина підтверджується письмовою копією договору про відкриття кредитної лінії № 1178-3219 від 27.03.2023р.; правилами відкриття кредитної лінії (а.с. 9-14). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 12\~800 грн.; строк кредитування 300 днів, заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 1, 20 % в день, стандартна % ставка 1, 50 % в день. Ця обставина підтверджується копією паспорту споживчого кредиту (а.с. 15-17). З листа АТ КБ «Приватанк» від 3 жовтня 2023 року та довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що 27 березня 2023 року [PERSON] видано грошові кошти за кредитним договором № 1178-3219 від 27.03.2023р. за допомогою системи LiqPay в сумі 12\~800 грн. (номер платіжної карти [NUMBER] (а.с. 18-20)). З довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме: на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вбачається, що станом на 25.09.2023р. [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 1178-3219 від 27.03.2023р., а саме: основний борг 8\~832 грн., залишок нарахованих, не погашених відсотків - - 23\~048, 40 грн. Також із цього розрахунку вбачається, що відповідач вносила грошові кошти по кредиту: 10 квітня 2023 року 7\~283, 20 грн., 8 травня 2023 року 4 000 грн., 10 травня 2023 року 3\~400 грн. А відсотків всього нараховано 31\~833, 60 грн. (а.с. 22-23). Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу (п.п. 3.2. 3.6. Кредитного договору) а.с. 9-11. Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~"Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя\~статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На виконання зазначених вимог відповідачу (позичальнику) було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5899 для підписання Кредитного договору 1178-3219 від 27.03.2023 року, що підтверджується письмовою копією договору про відкриття кредитної лінії (а.с. 9-11). У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та довідкою позивача (а.с. 18-20). Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти Відповідача, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі одержання ним грошових коштів. Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 1178-3219 від 27.03.2023 року шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с. 22-23). У відзиві відповідач підтвердила ту обставину, що нею дійсно сплачено заборгованість в розмірі 14\~683, 20 грн. (а.с. 44). Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. В подальшому відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»; ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610; 612 ЦК України, порушила вищевказані умови Кредитного договору і не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 25.09.2023р. загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять 31\~870, 40 грн., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 8\~832 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 23\~038, 40 грн. Відповідно до умов Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Кредитодавець відповідно до умов Кредитного договору направив Позичальнику вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору № 1178-3219 від 27.03.2023 щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована Позичальником, порушення не усунуто. Щодо клопотання про перевірку судом оригіналів електронних доказів та виключення копій з числа доказів у справі, то суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Дійсно, судом встановлено, що на носії інформації (USB-носію), що наданий представником позивача на виконання ухвали суду, містяться два файли. При перевірці наявності цифрових підписів за допомогою державного веб-сайту czo.gov.ua Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України, встановлено, що зазначені файли не містять цифрових підписів, що підтверджується роздруківкою із веб-сайту czo.gov.ua. Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 зазначив, що: «З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним,\~у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація\~цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення». Таким чином, судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1178-3219 від 27 березня 2023 року було укладено відповідно до вимог ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатиора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами цього правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору і 27 березня 2023 року відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 12\~800 грн. (а.с. 18-19), а 10.04.2023р, 08.05.2023р. 10.05.2023р. сплатила заборгованість за вказаним договором в сумі 14\~683, 20 грн. (а.с. 22-23). Отже, суд приходить до переконання про необґрунтованість зазначеного клопотання і тому необхідно відмовити у виключенні копій з числа доказів у справі як про це зазначено у клопотанні. Твердження відповідачки у відзиві на те, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 23\~038, 40 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів та підлягає зменшенню суд до уваги не бере. Так, відповідно до п. 18 Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, як вбачається із положення цієї норми Закону, від сплати процентів відповідачка не звільняється. Доводи відповідача про зменшення розміру відсотків з 23\~048, 40 грн. до 6400 грн. (50% від суми заборгованості за кредитом) суд розцінює критично та не бере до уваги, адже ці доводи не відповідають вимогам п. 6 ст. 3, ч. 2 ст. 13, ч. 3 ст. 509, ст. 627 ЦК України, а також положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А частина 2 статті 627 ЦК України зазначає, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Твердження відповідача про стягнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4\~516, 80 грн. не ґрунтується на розрахунку заборгованості, згідно якого основний борг за кредитом становить 8\~832 грн. (а.с. 22-23). Доводи відповідача у відзиві про недійсність окремих пунктів кредитного договору на підставі ч.ч. 5 і 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» суд розцінює критично, адже відповідачкою не пред`являвся зустрічний позов про визнання недійсним окремих пунктів чи розділів договору. А відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за вершенням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім цього, відповідачкою не пред`являвся позов та не ставилося питання про визнання недійсними, в тому числі, п.п. 4.6., 4.10, 4.11. Кредитного договору (стандартна процентна ставка, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту). Доказів того, що передбачена п 4.6. Договору стандартна процентна ставка в розмірі 1, 50 % за кожен день користування кредитом суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів» або Закону України «Про споживче кредитування» відповідачка суду не надала (а.с. 9 зворот). Посилання відповідача на ту обставину, що необхідно врахувати сплату заборгованості у розмірі 14\~683, 20 грн., а саме: 3\~968 грн. в сплату тіла кредиту, а 10\~715, 20 грн. в сплату відсотків, суд до уваги не бере, адже воно суперечить ст. 534 Цивільного кодексу України. Стаття 534 ЦК України передбачає, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовується витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, позивачем у відповідності до вимог ст. 534 ЦК України зарахована сплата відповідачем заборгованості за кредитним договором в розмірі 14\~683, 20 грн. у сплату процентів (а.с. 22-23). Посилання відповідача на те, що позивач продовжує нараховувати заборгованість і станом на день подачі відзиву позивач нарахував вже 43\~774, 40 грн., не свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 31 870 грн. 40 коп. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407; ЄДРПОРУ 38548598) заборгованість за кредитним договором № 1178-3219 від 27 березня 2023 року в розмірі 31 870 грн. 40 коп. (тридцять одна тисяча вісімсот сімдесят гривень 40 копійок), яка складається із наступного: 8\~832 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 23\~038, 40 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2147, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved