Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

У жовтні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов первісний позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Заявою-договором про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021 у розмірі 56090,73 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач за первісним позовом мотивує тим, що 20.04.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT, відповідно до якої банк надав [PERSON] кредит у сумі 37347,17 грн., строком на 48 місяців (з 20.04.2021 по 20.04.2025), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,90 % на місяць від основної суми кредиту. Відповідно до п. 1.2, п. 1.2.1 розділу 1 Кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі 37347,17 грн., з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України та перерахувати зараховані кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитним договором №\~113/3799036-СК від 07.08.2017 з його поточного рахунку №\~ [NUMBER] в АТ\~«ТАСКОМБАНК» на рахунок №\~ [NUMBER] в АТ\~«ТАСКОМБАНК». Відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно з графіком, передбаченим Додатком № 1 до Заяви-договору, що є його невід`ємною частиною. Кредитні кошти були надані відповідачу у спосіб, зазначений у кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач за первісним позовом свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. Станом на 18.09.2023 у відповідача заборгованість за Заявою-договором про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021 становить 56090,73 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 34705,60 грн., заборгованості за відсотками 0,41 грн., заборгованості за комісією 21384,72 грн. Отже, відповідачем умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату звернення АТ «ТАСКОМБАНК» до суду залишається непогашеною. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представником [PERSON] , адвокатом Працевитим Г.О., до суду надано зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про визнання умов кредитного договору недійсними. Позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним пункт 1.1.5 Заяви-договору про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021, укладеного між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК», що передбачає обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,90 % щомісяця та стягнути з АТ\~«ТАСКОМБАНК» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що 20.04.2021 між АТ\~«ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT, відповідно до якої банк надав [PERSON] кредит у сумі 37347,17 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних. На переконання\~позивача за\~зустрічним позовом\~пункт 1.1.5\~Заяви-договору\~містить несправедливу\~умову,\~за якою\~ [PERSON] \~було встановлено\~розмір комісії\~за обслуговування\~кредиту у\~розмірі 2,90\~%\~на місяць\~від основної\~суми кредиту.\~При цьому\~жодної інформації\~про те,\~що розуміється\~під обслуговуванням\~кредиту,\~які саме\~послуги надаються\~банком,\~у договорі\~не міститься. Як видно з графіку платежів, розмір комісії за обслуговування кредиту складає 1083,07 грн. на місяць, що на кінець періоду кредитування складе 51987,36 грн. Вказана сума перевищує розмір наданого кредиту на 139 %. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. З 20.04.2021 позивач за зустрічним позовом за власною ініціативою не частіше одного разу на місяць отримував від банку інформацію про стан заборгованості за кредитом. Надання банком інформації про стан заборгованості за своєю суттю є обслуговуванням кредитної заборгованості, за що згідно з умовами договору встановлено 2,90 % від суми кредиту. Оскільки у кредитному договорі не міститься інформації про послуги, які включає в себе обслуговування кредитної заборгованості, а супутньою (додатковою) послугою, яку споживав [PERSON] , було отримання раз на місяць інформації про стан заборгованості за кредитом, то слід вважати, що за змістом договору отримання інформації про стан кредитної заборгованості і є тією самою супутньою (додатковою) послугою, яка означена у договорі як обслуговування кредитної заборгованості. Умови договору, відображені у п. 1.1.5 про встановлення щомісячної плати за супутню (додаткову) послугу, яка полягає у наданні позивачу за зустрічним позовом інформації за його кредитним договором і яка згідно Закону України «Про споживче кредитування» має надаватися кредитором безоплатно, є несправедливими в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, покладаючи обов`язок на позивача за зустрічним позовом сплатити суму у 139 % понад тіло кредиту. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.12.2023 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов та об`єднано первісний і зустрічний позов в одне провадження, здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У відзиві на первісний позов представник [PERSON] , адвокат Працевитий Г.О., просив відмовити у задоволенні первісного позову. В обґрунтування своєї позиції послався на ті ж обставини, які зазначені у зустрічній позовній заяві [PERSON] . Також представник відповідача за первісним позовом висловив думку про можливість зарахування вже сплачених позичальником сум комісії загальним розміром 7858,17 грн. в рахунок погашення заборгованості за основною сумою боргу. У відзиві на зустрічний позов представник АТ «ТАСКОМБАНК», адвокат Бондаренко М.Г., просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Представник АТ «ТАСКОМБАНК» зазначає, що сплата комісії пов`язана з необхідністю коригування кредитних зобов`язань позичальника з оформленням нових графіків у разі часткового дострокового повернення кредиту, виконання банком доручення позичальника на договірне списання коштів з рахунків позичальника, інформування позичальника про найменування та місцезнаходження бюро кредитних історій, до якого банк передаватиме інформацію для формування кредитної історії, дорученням позичальника на внесення інформації щодо його кредитних зобов`язань за кредитним договором та користування інформацією про кредитну історію шляхом взаємодії з бюро кредитних історій, наданням консультаційних послуг з усіх питань, що стосуються надання та обслуговування кредиту, а також, окрім зазначеного, відкриттям поточного/карткового рахунку, здійсненням розрахунково-касового обслуговування, забезпеченням обслуговування кредитної заборгованості. Тобто, відсутність чітких відомостей про вид банківської послуги, яка пропонується та додатково оплачується, що супроводжує відносини банку та клієнта, фактично надає можливість споживачу в конкретних правовідносинах реалізувати право на використання таких послуг без обмежень, відповідно до завдань та характеру банківської діяльності. Крім того, у Додатку 1 до Заяви-договору визначено, що більш детальну інформацію стосовно умов обслуговування кредиту можливо одержати у будь-якому відділенні АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до п. 3 Розділу 4 «Інші умови» кредитного договору підписанням Заяви-договору позичальник підтвердив те, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007. Згідно з п. 2.5 Розділу 2 кредитного договору позичальник підтверджує, що ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору є зрозумілими, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. Відповідно до п. 2.2, 2.3. Розділу 2 кредитного договору [PERSON] зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно з графіком, передбаченим у Додатку № 1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до Заяви-договору. Отже, позичальник підписанням Заяви-договору та Додатку № 1, що містить детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів підтвердив, що ознайомлений з відомостями, в тому числі про розмір кредиту та відсоткову ставку, відповідно й усвідомлював необхідність сплати комісії у зазначеному розмірі. Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не доведено наявність умов кредитного договору, які обмежують права споживача порівняно з правами встановленими Законом України «Про споживче кредитування», тому відсутні підстави для визнання п. 1.1.5 кредитного договору недійсним. Також представник АТ «ТАСКОМБАНК» заперечує проти стягнення з банку на користь позивача за зустрічним позовом витрат на правову допомогу у сумі 7000,00\~грн., оскільки відсутні документи, які підтверджують оплату витрат, пов`язаних з наданням такої допомоги. Крім того, зазначений розмір витрат не є співмірним зі складністю справи. У відповіді на відзив на зустрічний позов представника [PERSON] , адвоката Працевитого Г.О., доводи представника АТ «ТАСКОМБАНК», викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву, визначені такими, що не можуть розглядатись в якості підстав для відмови в зустрічному позові з огляду на наступне. У відзиві на зустрічну позовну заяву представник банку пояснює, що відсутність чітких відомостей про вид банківської послуги, яка пропонується та додатково оплачується, що супроводжує відносини банку та клієнта, насправді надає можливість споживачу використовувати послуги без обмежень. При цьому банк не надає жодних доказів наявності переліку додаткових банківських послуг. У договорі від 20.04.2021 не міститься інформації про послуги, які включає в себе обслуговування кредитної заборгованості, тому слід вважати, що отримання раз на місяць інформації про стан заборгованості за кредитом є супутньою (додатковою) послугою. Приписами Закону України «Про споживче кредитування» прямо вказано на безоплатність надання такої інформації кредитором. Натомість, банк надавав таку інформацію на платній основі, з розміром оплати, який є неспівмірним з розміром отриманого кредиту. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи представник АТ «ТАСКОМБАНК», адвокат Бондаренко М.Г. у судове засідання не з`явилась. У первісному позові просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника АТ «ТАСКОМБАНК». Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 26.01.2024 представник відповідача за первісним позовом, адвокат Димитрашко Д.В., проти задоволення первісного позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на первісний позов, зустрічний позов підтримав у повному обсязі з підстав, які у ньому викладені. Пояснив, що дійсно [PERSON] отримав в АТ «ТАСКОМБАНК» кредит у сумі 37347,17 грн. Все тіло кредиту він не сплатив. Не знає чи отримував [PERSON] повідомлення-вимогу від 14.06.2023. У подальшому представник [PERSON] до суду не з`являвся. У заяві від 06.05.2024 представник [PERSON] , адвокат Петров Г.М., просив розглянути справу за відсутності [PERSON] та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 20.04.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT (а.с. 7), відповідно до якої банк надав [PERSON] кредит у сумі 37347,17 грн., строком на 48 місяців (з 20.04.2021 по 20.04.2025), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001\~% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,90 % на місяць від основної суми кредиту. Відповідно до п. 1.2, 1.2.1 розділу 1 Заяви-договору [PERSON] просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі 37347,17 грн., з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України та доручив АТ «ТАСКОМБАНК» перерахувати зараховані кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитним договором №\~113/3799036-СК від 07.08.2017 з його поточного рахунку №\~ [NUMBER] в АТ\~«ТАСКОМБАНК» на рахунок №\~ [NUMBER] в АТ\~«ТАСКОМБАНК». [PERSON] акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку: https://tascombank.ua, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору (п.\~2.2). Згідно з п. 2.3 Заяви-договору, [PERSON] погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюється у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені у Додатку № 1 до цієї Заяви-договору. Підписанням цієї Заяви-договору [PERSON] підтвердив, що дана Заява-договір та Додаток до неї є невід`ємною частиною Договору (п. 2.4). [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору, Договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для нього, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. 2.5). У розділі 5 Заяви-договору «Реквізити сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: паспортні дані, адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання, РНОКПП, а також власноручний підпис [PERSON] . Відповідно до Детального розпису складових загальної вартості кредиту та графіку платежів (Додаток 1 до Заяви-договору про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT), що були підписані представником АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] , визначено форму кредитування, тип процентної ставки, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 2,90 % від суми вказаної в п. 1.1 Заяви-договору та нараховується щомісячно, в перший банківський день розрахункового періоду (а.с.8-10). Згідно з меморіальним ордером № 707732701 від 20.04.2021 (а.с. 11) з поточного рахунку [PERSON] в АТ «ТАСКОМБАНК» №\~ [NUMBER] перераховано грошові кошти в сумі 37347,17 грн. на рахунок [PERSON] в АТ\~«ТАСКОМБАНК» №\~ [NUMBER] , призначення платежу надання кредиту за кредитним договором №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021. З виписок по особовому рахунку за період з 20.04.2021 по 18.09.2023 видно, що відповідач [PERSON] використав кредитні кошти, здійснював часткове погашення заборгованості (а.с. 13-47). Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] порушив свої зобов`язання щодо сплати належних коштів за кредитним договором, АТ «ТАСКОМБАНК», реалізуючи свої права, що випливають з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, визнало строк повного виконання зобов`язання таким, що настав (змінило строк виконання зобов`язання) та 16.06.2023 надіслало [PERSON] повідомлення-вимогу №\~150660/70.2.2 від 14.06.2023 про дострокове погашення заборгованості за кредитом, яка станом на 08.06.2023 становила: 20465,98 грн. основного боргу, 0,02 грн. строкової заборгованості за процентами, 14239,62 грн. простроченого боргу, 0,38 грн. простроченої заборгованості за процентами, 19218,58 грн. простроченої комісії, 1083,07\~грн. строкової комісії (а.с. 51). Відомостей про дату отримання [PERSON] повідомлення-вимоги матеріали справи не містять. У повідомленні-вимозі банк просив повернути кредит протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику. За відсутності відомостей про одержання позивальником повідомлення-вимоги, граничним терміном виконання зобов`язань за кредитним договором є 31.07.2023 (тобто не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику 16.06.2023). Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021, заборгованість [PERSON] станом на 18.09.2023 становить 59090,73 грн., з яких: 34705,60 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,41 грн. заборгованість по процентам (в т.ч. прострочені), 21384,72 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій), 0,00 грн. пеня на суму простроченої заборгованості за період з 20.06.2023, 0,00 грн. штраф за період з 20.06.2023 по 17.09.2023 (а.с. 12). Як видно із вказаного розрахунку заборгованості, жодних нарахувань після 31.07.2023 банком не здійснювалось. Отже, банк свої зобов`язання перед позичальником за Заявою-договором про надання кредиту №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021 виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній здійснював погашення заборгованості не у повному обсязі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 року по справі № 727/5461/23. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 суд касаційної інстанції врахував, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умовами Заяви-договору №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за супроводження кредиту, яка складає 2,90 % від основної суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку платежів. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1083,07 грн. щомісяця. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що АТ «ТАСКОМБАНК» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовна вимога АТ\~«ТАСКОМБАНК» за первісним позовом про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 21384,72 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, відтак первісний позов підлягає частковому задоволенню. Стосовно вимоги за зустрічним позовом щодо визнання недійсним п. 1.1.5 Заяви-договору №\~9952561_RESTRUCT від 20.04.2021, укладеної між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] , що передбачає обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування заборгованості у розмірі 2,90 % щомісяця, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі №\~233/3516/18-ц від 24.02.2021. Суд констатує, що [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою після звернення АТ «ТАСКОМБАНК» до суду з позовом про стягнення заборгованості. Під час вирішення первісного позову АТ «ТАСКОМБАНК» було захищено право відповідача, оскільки вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості по комісії судом визнано необґрунтованою через нікчемність відповідних умов договору. Оскільки оспорювана [PERSON] умова кредитного договору є нікчемною, що констатовано судом у мотивувальній частині цього рішення, вона не може бути визнана недійсною судом. Разом із тим, у зв`язку з виконанням нікчемних умов договору про встановлення комісії, [PERSON] на час пред`явлення позову вже було сплачено 7858,17 грн. За вказаних обставин сума заборгованості за тілом кредиту може бути зменшена на суму 7858,17 грн., зарахована банком як комісія. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 26847 грн. 84 коп., з яких: 26847\~грн. 43 коп. заборгованість за тілом кредиту, 0 грн. 41 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~1381 від 06.10.2023. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК», з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (2684,00 грн. х 26847,84 грн.) / 56090,73 грн. = 1284,70 грн. У відзиві та зустрічному позові [PERSON] просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, Адвокатське бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» надавало професійну правничу допомогу [PERSON] у рамках розгляду даної справи, що підтверджено наступними документами: договором про надання правової (правничої) від 06.11.2023; додатковим договором від 06.11.2023 до договору про надання правової допомоги від 06.11.2023; ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АР №\~1147704 від 13.11.2023; рахунком від 06.11.2023; Актом про надані послуги від 06.11.2023. Розмір вартості роботи адвоката визначено у додатковому договорі від 06.11.2023 до договору про надання правової допомоги від 06.11.2023. Згідно з Актом про надані послуги від 06.11.2023 Адвокатське бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» надало [PERSON] юридичні послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи (складання відзиву на позовну заяву; складання зустрічної позовної заяви) на загальну суму 7000,00 грн. У даному акті зазначений перелік послуг та їх вартість. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Витрати на складання зустрічного позову у розмірі 3000,00 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Що стосується витрат на складання відзиву на позовну заяву у розмірі 4000,00 грн., то вони підлягають відшкодуванню пропорційно відхиленим позовним вимогам за первісним позовом, а саме: (4000,00 грн. х (56090,73 грн. 26847,84 грн.) / 56090,73 грн. = 2085,40 грн. Заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу співмірні із: складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, як того вимагає ч. 4 ст.\~137 ЦПК України. З урахуванням вищенаведених законодавчих приписів, з АТ «ТАСКОМБАНК» підлягають стягненню документально понесені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу, які з урахуванням приписів п. 2 ч. 2 ст.\~141 ЦПК України щодо пропорційності покладення на сторони витрат на професійну правничу допомогу складають 2085,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial