Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

позивач [PERSON] 10.07.2023 звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому (позові) просила: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки отримує заробітну плату та має у власності три земельні ділянки сільськогосподарського признанчення. Ухвалою від 08.08.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Від відповідача\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~останній заперечував\~проти позовних\~вимог,\~позов просив\~задовольнити частково.\~Зазначив,\~що не\~заперечує,\~що у\~них з\~відповідачем є\~спільна дитина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~з позивачем.\~Він має\~дохід у\~виді заробітної\~плати у\~розмірі 7052,40\~грн.\~на місяць\~та отримує\~орендну плату\~за землю,\~що дорівнює\~13843,92\~грн.\~на рік.\~Разом з\~тим,\~наразі з\~нього стягуються\~аліменти на\~дитину у\~розмірі 1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу).\~Вказав,\~що не\~заперечує проти\~стягнення з\~нього аліментів\~на утримання\~позивача до\~досягнення дитиною\~трьох років\~у розмірі\~1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу). Інші заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили. Ухвалою від 22.11.2023 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, - у судове засідання не з`явився, участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, свою позицію обґрунтовувала аналогічно зазначеному у позовні заяві. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у процесуальних заявах по суті справи, які були подані до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю [PERSON] . Відповідач, офіційно працевлаштований у ПП «ГОСПСЕРВІС» та має дохід у виді заробітної плати у розмірі 49925,39 грн. за період з лютого по серпень 2023 року, що підтверджується довідкою ПП «ГОСПСЕРВІС» від 12.09.2023 № 1. Відповідач має у власності три земельні ділянки, які здає в оренду від чого отримує дохід у розмірі 13843,92 грн. на рік. На підставі\~судового наказу\~(справа\~№ 388/498/23) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви, а саме з 22.03.2023. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Положеннями ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2 - 4 ст. 84 та ст. 86 і ст. 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем, а відповідач, який є батько дитини проживає окремо і останнім не надано суду належних і достатніх доказів на підтвердження його перебування у такому матеріальному становищі, яке б унеможливлювало надання матеріальної допомоги (сплати аліментів) на утримання позивача до досягнення їх дитиною 3-х річного віку. Відповідач має два джерела постійного прибутку та сплачуючи аліменти на утримання своєї дитини може надавати й матеріальну допомогу його матері у розміри 1/6 частини від всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, і такий розмір аліментів за встановлених обставин є виваженим та справедливим, оскільки дозволяє забезпечити право жінки, яка опікується дитиною на утримання та не є надмірним тягарем для платника аліментів. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, встановивши, що [PERSON] , який є батьком [PERSON] , який проживає з матір`ю - [PERSON] , - має матеріальну можливість та обов`язок утримувати позивача, як мати його дитини до досягнення дитиною трьох років, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога з урахуванням висновків суду щодо розміру аліментів підлягає частковому задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи, і узгоджується з положеннями законодавства, які регулюють сімейні правовідносини. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Питання розподілу судових витрат у частині витрат зі сплати судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, - на підставі чого, враховуючи, що сума судового збору за звернення до суду з даним позовом становить 1073,60 грн., позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, а позов задоволено частково, - суд дійшов висновку, що з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 715,73 грн. (1073,60 / 3 х 2), інша частина судового збору компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial