Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Слобожанський селищний голова Д. Діхтяр звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати спадщину після померлої [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у виді 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] ; та померлого [PERSON] , РНОКПП не відомий, у виді 1/3 частини вказаної квартири відумерлою, та передати вказане майно як відумерлу спадщину у комунальну власність територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя мала на праві власності 2/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , у якій була зареєстрована та постійно проживала до своєї смерті. [INFO] помер [PERSON] , який за життя мав на праві власності 1/3 частку цієї ж квартири за адресою: [ADDRESS] , у який був зареєстрований та проживав до своєї смерті. Спадкоємців за законом та за заповітом у померлих немає. В цій квартирі ніхто, окрім померлих, станом на день їх смерті не проживав і не був зареєстрований, з заявами про прийняття спадщини до нотатіальної контори ніхто не звертався. З часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року, а тому майно померлих має бути визнане відумерлою спадщиною та передано у власність Слобожанської територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в зв`язку з чим заявник звернувся до суду з відповідними вимогами. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.12.2023 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленнням учасників. Представник заявника О.Рєпнікова в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та наполягала на задоволенні заявлених вимог. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви та матеріали цивільної справи, судом встановлено, що: Згідно листа Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №\~19304/781-8-23-32.22/32.22 від 07.11.2023, в первинних та поновлених архівних відомостях наявні: - актовий запис про смерть №\~110 від 10.07.2017, складений виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області на [PERSON] , яка померла [INFO] ; - актовий запис про смерть №\~29 від 06.01.2021, складений Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 4). Відповідно до відомостей КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, наданих за № 169/10/23 від 10.10.2023, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] (свідоцтво про право власності на житло, видане Зміївською ТЕС 01.07.1999) - в 1/3 частині, та [PERSON] (свідоцтво про право власності на житло, видане Зміївською ТЕС 01.07.1999 в 1/3 частині та свідоцтво про право на спадщину, видане Зміївською держнотконторою 02.10.2002, р-р № [NUMBER] в 1/3 частині) - в 2/3 частині (а.с. 5). За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 350174035 від 12.10.2023 вбачається, що інформація щодо квартири [ADDRESS] відсутня (а. с. 6). Згідно відомостей Реєстру територіальної громади №\~01-21/1323 від 04.10.2023 та № 01-21/1796 від 22.12.2023, за адресою: [ADDRESS] станом на теперішній час ніхто не зареєстрований (а.с. 8, 13,19). З листа-відповіді Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області №\~21/01-16 від 12.01.2024 вбачається, що після померлих [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а. с. 20). Наведена інформація узгоджується з доводами заяви про те, що після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] ; з часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року, спадкоємці за заповітом та за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] - відсутні. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне. Згідно частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом пункту 8 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому, вказані положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафiв. У рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 (п.53), Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. При визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (вказане випливає зі змісту рішень у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року). За приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законами. Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до\~статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",\~спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Згідно статей\~337,\~338 ЦПК України,\~справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Оскільки в судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено відсутність заповітів, складених за життя [PERSON] та [PERSON] , а також спадкоємців за законом, які б в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, з моменту відкриття спадщини сплинуло більше року, наявні підстави для визнання спадщини у виді квартири [ADDRESS] , - відумерлою та про передачу її територіальній громаді На підставі викладеного,

Outcome: approved