Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

12 березня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заявник свою заяву мотивувала настуним: що вона проживала разом з [PERSON] , як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.01.2024 року. 18 січня 2024 року була відкрита спадкова справа N? 71868885. За період свого життя [PERSON] придбав легковий автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ 2105 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] . Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] , заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Представник заявиці [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Сапко О.Б. на адресу суду направила заяву про слухання справи без її участі. Ухвалою судді від 13.03.2024 року відкрито провадження у справі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.01.2024 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно легковий автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ 2105 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, як дружина померлого. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Факт проживання заявниці разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, підтверджується наступними письмовими доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.11.2013, спільного сина заявниці та померлого; копією договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованому в реєстрі за №582, який придбано за згодою заявниці як дружини померлого; документами про поховання; фотографіями сім`ї. У судовому засіданні буди допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт проживання заявниці із [PERSON] однією сім`єю до дня його смерті, починаючи з 2008 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved