Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

28 листопада 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСББ «Мукачевський» до [PERSON] , треті особи КП «БТІ» ОМР, Юридичний департамент ОМР, ТОВ «Нове Бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, дубілката свідоцтва про право власності, у якому позивач просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення підвалу серії САА №449691 видане 14.12.2004 року Виконавчим комітетом ОМР; визнати недійсним та скасувати дублікат свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу серії САЕ, видане 14.12.2011 року Виконавчим комітетом ОМР; стягнути на користь ОСББ «Мукачевський» суму сплаченого судового збору. Разом із позовною заявою до суду надійшли клопотання про витребування доказів. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Задоволено клопотання про витребування доказів. Відповідачеві надано 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання призначено на 25 січня 2023 року. 04 січня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з КП «БТІ» ОМР на виконання ухвали суду від 26.12.2022 року. Підготовче засідання, призначене на 25.01.2023 року було відкладено на 20.02.2023 року у зв`язку з відсутністю у суді електропостачання. 26 січня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси з Департаменту архівної справи та діловодства ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 26.12.2022 року. Підготовче засідання, призначене на 20.02.2023 року було відкладено на 11.04.2023 року у зв`язку з перебуванням головуючої на лікарняному. 26 січня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з КП «БТІ» ОМР на виконання ухвали суду від 26.12.2022 року у паперовому вигляді. 10 березня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання Юридичного департаменту ОМР, у якому заявник просить здійснювати розгляд справи за їх відсутності. 16 березня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача про долучення доказів. Підготовче засідання, призначене на 11.04.2023 року було відкладено на 11.05.2023 року у зв`язку з перебуванням головуючої на лікарняному. 11 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Підготовче засідання, призначене на 11.05.2023 року було відкладено на 13.06.2023 року. 08 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання КП «БТІ» ОМР про розгляд справи без участі. 12 червня 2023 року Приморського районного суду м. Одеси від КП «БТІ» ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 26.12.2022 року. У підготовче засідання, призначене на 13.06.2023 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Судове засідання відкладено на 05.07.2023 року у зв`язку із відсутністю доказів належного сповіщення учасників справи. 05 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про виклик свідка, у якому заявник просить викликати та допитати в якості свідка [PERSON] та [PERSON] . Підготовче засідання, призначене на 05.07.2023 року було відкладено на 29.08.2023 року у зв`язку із повітряною тривогою. 06 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. 29 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про приєднання доказу до матеріалів справи, у якому заявник просить долучити до матеріалів справи висновок експерта. У підготовче засідання, призначене на 13.06.2023 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Підготовче засідання відкладено на 03.10.2023 року. 20 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів. 02 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи. Підготовче засідання, призначене на 03.10.2023 року було відкладено на 02.11.2023 року у зв`язку із перебуванням головуючої на лікарняному. 02 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій заявник просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. У підготовче засідання, призначене на 02.11.2023 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Підготовче засідання відкладено на 04.12.2023 року у зв`язку із необхідністю представнику позивача ознайомитися із відзивом. 17 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій заявник просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі. 04 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Також, 04 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача надійшли заперечення щодо доводів відповідача на відзив, у якому заявник просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 04 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. 05 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача надійшли заперечення щодо доводів відповідача на відзив у паперовій формі, у якому заявник просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Підготовче засідання, призначене на 04.12.2023 року було відкладено на 25.01.2024 року. У підготовче засідання, призначене на 25.01.2024 року з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 25.01.2024 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду на 22.02.2024 року. Ухвалою суду від 26.01.2024 року виправлено описку в ухвалі суду від 25.01.2024 року шляхом вірного зазначення дати проведення судового засідання по справі 20.02.2024 року. У судове засідання, призначене на 20.02.2024 року з`явився позивач, представник позивача та представники відповідачів. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Судове засідання відкладено на 14.03.2024 року. 13 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Судове засідання, призначене на 14.03.2024 року було відкладено на 21.03.2024 року. 20 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Судове засідання, призначене на 21.03.2024 року було відкладено на 28.03.2024 року. 28 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. У судове засідання, призначене на 28.03.2024 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 28.03.2024 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Зобов`язано представника позивача надати докази хвороби свідка. Судове засідання відкладено на 24.04.2024 року. 24 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача про приєднання доказу до матеріалів справи. Також, 24 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача щодо розподілу судових витрат. У судове засідання, що відбулося 24.04.2024 року з`явився позивач та його представник, представник відповідача. Здійснено допит свідка. Будь-яких інших заяв або клопотань не надходило. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 02 липня 2002 року між ТОВ «ГАЛІ» та [PERSON] було укладено договір про дольову участь в будівництві житлового будинку, предметом якого було дольова участь [PERSON] в фінансуванні нежитлового приміщення підвалу загальною площею 3\~778,2 кв.м. у будинку [ADDRESS] (т.2, а.с.18). Нежитлове приміщення підвалу загальною площею 3\~778,2 кв.м. у будинку [ADDRESS] було передано [PERSON] 08 грудня 2004 року, що підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення (т.2, а.с.17). На підставі зазначених документів, 14 грудня 2004 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення підвалу серії САА №449691, та відповідно до якого об`єкт в цілому складається з нежитлових приміщень підвалу, загальною площею 3\~778,2 кв.м (т.2, а.с.13). 14 грудня 2011 року було видано дублікат свідоцтва про право власності про право власності на нежитлові приміщення підвалу серії САЕ №573652 (т.2, а.с.12). Позивач у позовній заяві вказує на те, що відповідачем не дотримані й порушені вимоги нормативно-правових актів, якими встановлено право спільної сумісної власності власників багатоквартирного будинку на приміщення загального користування та допоміжні приміщення, зокрема, у зв`язку з тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу серії САА №449691 від 14.12.2004 року та дубліката серії САЕ №573652 від 14.12.2011 року на праві приватної власності належить нежитлові приміщення підвалу за адресою: [ADDRESS] , а загальна площа об`єкта становить 3\~778,2 кв.м. На підтвердження цього посилається на витяг про державну реєстрацію прав №32601429 від 21.12.2011 року (т.1, а.с.62). Суд не може погодитися із зазначеним твердженням з огляду на наступне. Так, 18 вересня 2020 року ТОВ «НОВЕ БТІ» було складено висновок щодо технічної можливості поділу, що видане [PERSON] , відповідно до якого загальна площа нежитлового приміщення підвалу становила 3\~778,2 кв.м. З зазначеного висновку вбачається, що з нежитлового приміщення підвалу площею 3\~778,2 кв.м. вдалося утворити 123 об`єкт нерухомого майна, до складу яких ввійшло 121 приміщення, що можна було набути у право власності, а саме: машиномісця 1-92; нежитлові приміщення 93-97, 101-124, тобто, до складу об`єктів нерухомого майна, що можна було набути у право власності не ввійшло спірне приміщення №98. Окремо було виділено два об`єкти нерухомого майна, що відійшли до місць загального користування, а саме: бакова № [NUMBER] , площею 56,4 кв.м. та приміщення підвалу №99 площею 1178,9 кв.м. (т.1, а.с.47-51). З зазначеного вбачається, що нежитлове приміщення (бакова) №98 було визначено як місце загального користування. 29 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Голови Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради із заявою, у якій просила присвоїти адресу нежитловим приміщенням та машиномісцям (121 об`єкт), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та перебувають у її приватній власності та які утворилися у зв`язку із поділом нежитлового приміщення підвалу. Тобто, у заяві було чітко визначено, що вона просила присвоїти адресу 121 об`єкту нерухомого майна. На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2020 року №413, об`єктам нерухомого майна, розташованим у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: [ADDRESS] , зокрема, нежитловим приміщенням та машииномісцям було надано наступні номери: машиномісця № [NUMBER] , нежитлові приміщення №93-97, 101-124 та рекомендовано [PERSON] оформити правоустановчі документи на зазначені об`єкти нерухомого майна (т.1, а.с.43-46). З огляду на викладене, вбачається. Що приміщення [ADDRESS] не входить до складу тих об`єктів нерухомого майна, яким відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2020 року №413 надано номер. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355911280 від 25.11.2023 року, 19 жовтня 2020 року право власності [PERSON] на нежитлові приміщення підвалу у [ADDRESS] , загальною площею 3\~778,2 кв.м., що належали їй на підставі дубліката свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.12.2011 року припинено на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №413 від 02.10.2020 року та висновку щодо технічної можливості поділу №3137/09-20 від 18.09.2020 року виданий ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» в наслідок поділу об`єкта нерухомого майна (т.2, а.с.155-156). Тобто, 19 жовтня 2020 року фактично було припинено право власності [PERSON] на нежитлове приміщення підвалу [ADDRESS] , що належало їй на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу серії САА №449691 від 14.12.2004 року та дубліката серії САЕ №573652 від 14.12.2011 року. З інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №285078842 від 16.11.2021 року наданої позивачем, не вбачається, що приміщення [ADDRESS] належить [PERSON] . Доказів того, що [PERSON] є власником зазначеного об`єкта нерухомого майна станом на момент постановлення рішення по справі позивачем надано не було, а тому, суд не може встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем. Допитана в якості свідка голова правління ОСББ «Мукачевський» в своїх показаннях зазначила, що в спірному приміщенні відсутні речі відповідачки, вона ним не користується, ключі від приміщення знаходяться у голови ОСББ. Свідок зазначила. що особисто в неї виникають труднощі з проходом до приміщення, оскільки для цього необхідно потрапити у паркінг, який є власністю відповідачки. При цьому спеціалісти , що обслуговуються приміщення мають до нього вільний доступ. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У частині першій статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. У постанові ВС від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20 вказано, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). У постанові КЦС ВС від 26.07.2023 року у справі №760/23205/17 вказано, що застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Враховуючи те, що право власності [PERSON] на нежитлові приміщення підвалу у [ADDRESS] , загальною площею 3\~778,2 кв.м. у тому числі на нежитлове приміщення № [NUMBER] було припинене 19 жовтня 2020 року, беручи той факт, що станом на момент постановлення рішення будь-яких доказів того, що приміщення №98 належить на праві приватної власності [PERSON] надано не було, суд вважає твердження позивача про порушення його права не обґрунтованим. Оскільки, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed