Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Авдєєв С.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №551/21-Т/ЗП115м, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 06.03.2021 року в смт. Покровське по вул. Соборна, сталася ДТП за участю автомобіля «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області, по справі №189/288/21. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Згідно Рахунку №СБВ-К-000000000000060 від 12.03.2021 року, наданого ФОП « [PERSON] » вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 12830,22 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, страхового акту №006.00500621-1 позивач сплатив 17.03.2021 року страхове відшкодування в розмірі 12830,22 грн. на підставі рахунку №СБВ-К-000000000000060 від 12.03.2021 року, наданого ФОП « [PERSON] ». Станом на дату ДТП, а саме 06.03.2021 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] не була застрахована, а тому позивач має право зворотної вимоги до відповідача. 29.03.2021 року позивач надсилав на поштову адресу відповідача досудову вимогу, проте дана претензія була проігнорована відповідачем та в подальшому залишена без уваги. На дату подання позовної заяви, на рахунок позивача кошти від відповідача не надходили. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на корить ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, в розмірі 12830,22 грн. та суму судового збору в розмірі 3028 грн. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Представник позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Щиголь А. в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 року по справі №189/288/21 відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, яке полягало у тому, що він, 06.03.2021 року об 16 год. 00 хв. по вул. Соборна, в смт. Покровське, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] при здійсненні маневру повороту праворуч, не зайняв крайнє праве положення на проїжджій частині, а саме, здійснював поворот праворуч зі смуги зустрічного руху на право, внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем Renault Master д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по своїй смузі праворуч. Внаслідок ДТП ніхто не постраждав, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було заподіяно матеріальні збитки (а.с. 20-21). Таким чином, вищезазначеною постановою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Відповідно до ст. 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що 23.02.2021 року між приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №551/21-Т/ЗП115, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 5-12, 13, 14). 10.03.2021 року водій автомобіля «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до ПАТ «СК «Арсенал страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.15). Згідно ст.8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Згідно Рахунку №СБВ-К-000000000000060 від 12.03.2021 року, наданого ФОП « [PERSON] » вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобуRenault Master д.н.з. [NUMBER] склала 12830,22 грн. (а.с.25). Відповідно до страхового акту №006.00500621-1 від 16.03.2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнав дорожньою транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 12830,22 грн. (а.с.23). Так, відповідно до умов договору страхування, страхового акту №006.00500621-1 позивач сплатив 17.03.2021 року страхове відшкодування в розмірі 12830,22 грн. на підставі рахунку №СБВ-К-000000000000060 від 12.03.2021 року, наданого ФОП « [PERSON] », що підтверджується платіжним дорученням №14279859 (а.с.27). Станом на дату вчинення ДТП, а саме, 06.03.2021 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] не була застрахована, а тому, судом встановлено, що позивач має право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України «Про страхування» передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам правил дорожнього руху. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що передбачено частиною 1 статті 1166 ЦК України. Частиною другою статті 108 Закону України «Про страхування» передбачено, що якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. 29.03.2021 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на адресу [PERSON] було направлено претензію № 290321-967/р щодо сплати коштів на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал страхування» в сумі 12830,22 грн. в порядку регресу за страховим відшкодуванням згідно СА №006.00500621-1 від 16.03.2021 року (а.с.28). Разом з тим, відповідач не вчинив будь-яких дій по відшкодуванню позивачу шкоди в порядку регресу, а відтак, з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] , підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування в загальному розмірі 12830,22 грн., яка була виплачена позивачем відповідно до договору страхування. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин, наведених позивачем ПрАТ «СК Арсенал Страхування», суду надано не було. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved