Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

23.01.2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою від 29.01.2024 року позовна заява була залишена без руху. 06.02.2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В подальшому 12.02.2024 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. 13.02.2024 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. 18.03.2024 року судом постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні та витребування доказів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок був побудований її батьком [PERSON] на земельній ділянці під забудову, яка йому була виділена рішенням №3 Красноокнянської селищної ради від 26.02.1966 року. Зі змісту технічного паспорта на житловий будинок вбачається, що будівництво житлового будинку та надвірних будівель до нього було розпочато у 1966 році, а завершено у 1970 році. Починаючи з 1973 року, в зазначеному будинку почав проживати її батько [PERSON] разом зі своєю сім`єю та проживав в ньому до своєї смерті до 03.02.2016 року. Тому, на думку позивача, [PERSON] набув право власності на зазначений будинок, хоча і не здійснив його державну реєстрацію, оскільки на момент набуття ним права власності у нього не було такого обов`язку. Зазначене спадкове майно її мати [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка її батька [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок, мати не встигла оформити своїх спадкових прав, так як померла [INFO] . Про її наміри здійснити належним чином оформлення права власності, на думку позивача, свідчить той факт, що мати доглядала за будинком, користувалася земельною ділянкою, яка належить до земель громадської та житлової забудови і знаходиться за адресою розташування будинку. Крім того, рішенням Красноокнянської селищної ради від 14.07.2016 року матері надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за вказаною адресою, а 06.06.2020 року мати уклала договір про надання послуг водопостачання та водовідведення. Мати залишила заповіт, яким вказаний житловий будинок заповіла їй, а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва її сестрі (доньці [PERSON] ) [PERSON] . Вони з сестрою звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері та [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на земельну ділянку, а їй у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом та просила встановити факт належності вказаного житлового будинку на праві власності її матері [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за нею ( [PERSON] ) право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.3-13/. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшли клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує /а.с.83, 84/. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує /а.с.146/. Тому справа розглянута у відсутність сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] /а.с.18/. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.30-37/. Згідно з довідкою КП «Окнянське бюро технічної інвентаризації» Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області №182 від 08.11.2023 року, інвентаризаційна вартість зазначеного житлового будинку складає 216067 грн /а.с.38/. Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , рік початку його будівництва 1966, рік завершення будівництва 1970 /а.с.34-38/. Як вбачається з технічної документації на забудову /а.с.60/, рішенням Красноокнянської селищної ради від 26.02.1966 року «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] », [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 1200 кв.м. Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 23.03.1966 року, укладеного між Виконкомом Красноокнянської селищної ради та [PERSON] (Забудовник), останньому надано на праві безстрокового користування земельну ділянку по [ADDRESS] , загальною площею 1200 кв.м., на якій він зобов`язався побудувати одноповерховий будинок. Вказана земельна ділянка на [ADDRESS] була відведена [PERSON] в натурі, що підтверджується актом, складеним представником облвідділу по справам будівництва і архітектури у 1966 році. Крім того, відділом комунального господарства виконкому Красноокнянської селищної ради надано дозвіл [PERSON] на проведення робіт на підставі рішення №3 від 26.02.1966 року. Вказаний дозвіл дійсний до 26.02.1967 року. Технічна документація затверджена у складі: рішення селищної ради, акту відведення земельної ділянки, договору на право забудови будинку, проекту забудови. Проект забудови будинку індивідуального забудовника [PERSON] затверджений головою селищної ради у 1966 році. Згідно архівних витягів з протоколів засідання виконкому Красноокнянської селищної ради, протоколом №9 від 30.05.1967 року зафіксоване рішення виконкому про задоволення заяви [PERSON] про виділення йому 350 шт цегли на будівництво пічки, а протоколом №5 від 19.03.1970 року про виділення йому будівництва кухні /а.с.28, 29/. 24.02.1967 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб /а.с.22/. Як вбачається з домової книги № [NUMBER] для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , в ній є відомості про зареєстрованих осіб, починаючи з 1973 року. Так, починаючи з 02.03.1973 року у вказаному будинку проживала сім`я [PERSON] , який зазначений головою господарства /а.с.15/. Згідно наданих Окнянською селищною радою Подільського району Одеської області витягів з погосподарських книг Красноокнянської/Окнянської селищної ради за період 1968-2005 р.р., стосовно будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в зазначеному будинку проживала сім`я [PERSON] , який значився головою господарства /а.с.193-199/. Рішенням Красноокнянської селищної ради Одеської області від 14.07.2016 року, селище міського типу Красні Окни Красноокнянського району Одеської області перейменовано на селище міського типу Окни Красноокнянського району Одеської області /а.с.55/. У період 1966-1970 р.р., тобто на час побудови спірного житлового будинку, питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.\~ Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим. Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарськими книгами сільських рад. Виходячи з наведеного, на час закінчення будівництва спірного домоволодіння підтвердженням належності житлового будинку (його частини) певній особі був запис в погосподарських книгах, ведення яких передбачалося наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права чи від отримання документів про прийняття об`єкта до експлуатації. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.03.2021 року у справі №307/2444/16-ц. Крім того, порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів був встановлений Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка за погодженням заступника Голови Верховного суду Української РСР була затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність 13 грудня 1995 року). Так, розділом ІІІ вказаної інструкції передбачалось, що при відсутності правовстановлюючих документів, право власності на будинок може бути встановлено на підставі інформації, отриманої виконавчим комітетом місцевої Ради депутатів трудящих від бюро технічної інвентаризації. Записами у погосподарських книгах, заведених Окнянською селищною радою Подільського району Одеської області (до перейменування Красноокнянською селищною радою Красноокнянського району Одеської області) підтверджується, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , перебував у власності домогосподарства, головою якого був [PERSON] /а.с.193-199/. З урахуванням зазначеного, наявність таких записів у погосподарських книгах Окнянської селищної ради підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] (до зміни найменування смт.Красні Окни Красноокнянського району Одеської області). [PERSON] помер [INFO] /а.с.19/. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2\~ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На день смерті [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] (дружина), [PERSON] (за повідомленням позивача онук), [PERSON] (за повідомленням позивача дружина онука), [PERSON] (за повідомленням позивача правнук) /а.с.3-13, 48/. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області копії спадкової справи №14/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього зверталася лише його дружина [PERSON] , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як спадкоємцю за законом першої черги згідно ст.1261 ЦК України. Крім того, з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця зверталась донька спадкодавця [PERSON] . Також в спадковій справі міститься заява доньки спадкодавця [PERSON] про те, що спадщину після смерті батька вона не прийняла та на видачу свідоцтва про права на спадщину не претендує. Таким чином, спадкоємцем всього спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , в тому числі і житлового будинку [ADDRESS] , була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, вчасно подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку, а свої спадкові права на вказаний житловий будинок оформити не встигла, так як померла [INFO] /а.с.18/. З урахуванням зазначеного, факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] (до зміни найменування по [ADDRESS] ) підтверджений і тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] входить до складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Згідно з довідкою Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 15.11.2023 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , користувалася земельною ділянкою комунальної власності, орієнтовною площею 0,15 га, яка належить до земель громадської та житлової забудови і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір оренди щодо земельної ділянки не укладався, право власності на земельну ділянку не зареєстровано. Прав третіх осіб та сервітутів щодо неї немає /а.с.16/. Як вбачається з копії Договору №513 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійним об`єктом нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 09.06.2020 року, укладеного між КП «Красноокнянський Комунальник» та [PERSON] , вказаний житловий будинок підключений до мережі водопостачання та водовідведення /а.с.49-52/. Згідно з довідкою Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 12.12.2023 року, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на день смерті останньої ніхто не був зареєстрований /а.с.23/. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Бушуєвою І.І. 06.09.2016 року, згідно з яким, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] заповіла дочці [PERSON] , а земельну ділянку, площею 6,2001 га, кадастровий номер 5123155100:01:001:0191, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області заповіла доньці [PERSON] /а.с.17, зворот а.с.99 а.с.100/. [PERSON] (до реєстрації шлюбу « [PERSON] ) є донькою [PERSON] /а.с.20, 21/. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Бушуєвою І.І. копії спадкової справи №07/22 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини за вищевказаним заповітом своєчасно, в межах встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, зверталися доньки останньої [PERSON] , яка отримала право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,2 га, а також [PERSON] , якій постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не подані документи, що посвідчують право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок. Відомості щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] в зазначеній спадковій справі відсутні /а.с.87-140/. Таким чином, позивач, як спадкоємиця [PERSON] за заповітом на спірний житловий будинок, прийняла спадщину, вчасно подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок. З урахуванням зазначеного, оскільки позивач згідно зі ст.ст.1223, 1225 ЦК України, як спадкоємиця за заповітом, має право на майно в порядку спадкування після смерті матері, але на даний час, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то її права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності на зазначене майно, і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України, роз`яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок/.

Outcome: approved