Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «Еталон», [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, а саме просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування в розмірі 12660,59 грн, 3028,00 грн сплаченого судового збору, а також витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 8000,00 гривень. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільськогої області [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого 124 КУпАП. Судом у справі встановлено, що 20 жовтня 2023 року о 08 год 40 хв на перехресті вулиць Об`їздної та Микулинецької у місті Тернопіль водій автомобіля «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги пунктів 2.10а та 13.1 ПДР України. Крім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого с. 122-4 КУпАП. Так, судом було встановлено, що [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце її вчинення. Власник транспортного засобу «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , який постраждав у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, [PERSON] , звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із заявою про страхове відшкодування, яке було йому виплачене в сумі 12660,59 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. У зв`язку із цим, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування. Відповідачем у добровільному порядку не сплачено позивачу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 13 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника позивача. Відповідач, в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, одночасно просив не стягувати з нього витрати на правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Із страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-215882145 від 23 липня 2023 року вбачається, що страхувальником за даним полісом є ПрАТ«Страхова компанія «ЕТАЛОН», забезпечений транспортний засіб - «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до відповіді від Національної поліції України 20 жовтня 2023 року о 08 год 40 хв в в м. Тернопіль на вул. Об`їздна, перехрестя Микулинецька відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення із задньою частиною транспортного засобу за участі автомобіля «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно із постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2023 року по факту дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 20 жовтня 2023 року на перехресті вулиць Об`їздна-Микулинецька, за участі автомобілів автомобіля «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року по факту покинення водієм автомобіля «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , місця дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 20 жовтня 2023 року на перехресті вулиць Об`їздна-Микулинецька, а саме наїзду на автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Як вбачається із ремонтної калькуляції №3140/01/50 від 16 листопада 2023 року, вартість ремонту автомобіля «Audi A4» становить 27020,90 гривень. Загальна сума (після відрахувань) 15860,59 гривень. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 08 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з проханням здійснити виплату страхового відшкодування, згідно з договором «ЕР216135381, внаслідок настання страхового випадку та заподіяну транспортному засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] шкоду. Згідно із страховим актом №3140/01/50/2023/1, сума страхового відшкодування, яка належить до виплати [PERSON] становить 12660,59 гривень. Із платіжної інструкції №13237 від 18 грудня 2023 року вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування в сумі 12660,59 гривень. Таким чином, судом встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 12660,59 грн, яке було здійснене відповідно до страхового акта №3140/01/50/2023/1, з приводу страхової події, що відбулася 20 жовтня 2023 року. Однак, у зв`язку із тим, що винуватець дорожньо-транспортної пригоди покинув місце зіткнення автомобілів ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму страхового відшкодування. Відповідач у поданій до суду заяві позов визнав. Частина 6 статті 82\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-215882145 від 23 липня 2023 року. На підставі заяви ГУНП в Тернопільській області про страхове відшкодування складено страховий акт № 040/037/006156/20/1 від 26.02.2021 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 26166,79 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1402 від 26 лютого 2021 року. Згідно із ст.1166ЦК\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.1188ЦК\~України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст.1191ЦК\~України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із п.п.38.1.1 п.38.1 ст. 38Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно з ст. 993\~Цивільного кодексу\~України та ст. 27\~Закону України\~«Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати. Враховуючи вищенаведене, із відповідача слід стягнути в користь позивача відшкодування витрат в порядку регресу в сумі 12662,59 грн. Окрім цього, відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1514,00 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Крім цього, позивач просить стягнути в його користь з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 гривень. Частинами 2-4 ст.\~137\~ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Суд враховує, що представником позивача в процесі розгляду даної справи було подано докази на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, а саме, договір про надання правової допомоги від 15 листопада 2023 року та розрахунок витрат на професійну правничу допомогу . Таким чином, представник позивача надав докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). Разом із тим, відповідач у своїй заяві до суду заперечив щодо стягнення витрат на правничу допомогу, долучив копію пенсійного посвідчення у зв`язку з інвалідністю. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України, встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на професійну правничу допомогу, взявши до уваги вищевказані докази на підтвердження факту укладення договору про надання правової допомоги 15 листопада 2023 року та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що визначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді в розмірі 8000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними, у зв`язку із наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги. Зокрема, щодо понесених витрат на правничу допомогу, а саме, за надання усних/письмових консультацій, підготування та подання позову, підготовка та подання відзиву, участь у судових засіданнях у суді першої інстанції, на загальну суму 8000,00 грн, не відповідає вказаному вище критерію розумності та обґрунтованості, оскільки, з огляду на зміст та написання позовної заяви, її підготовка та подання не вимагало у адвоката особливих зусиль чи вивчення нових обставин справи. Такі послуги як підготовка та надання відповіді на відзив, а також участь у судових засіданнях, адвокатом не надавались позивачу, оскільки відзив на позовну заяву відповідача не подавав, а судові засідання у справі не відбувалися. Також суд бере до уваги складність справи, зокрема, спрощений порядок її розгляду. З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, суд, бере до уваги співмірність витрат зі складністю справи та із наданим адвокатом позивача обсягом послуг під час розгляду справи в суді, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, враховуючи виконані роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, зважаючи на ту обставину, що позивач заперечує проти розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат до 4000,00 грн. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 гривень.

Outcome: approved