Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

19 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 72\~166 грн. 50 коп., судового збору у розмірі 2\~684 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~500 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 24 березня 2020 року між\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 500828718 відповідно до умов якого\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~надав позичальнику кредит у сумі 58\~307 грн. 94 коп., строк кредиту 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23,00 %. АТ «АЛЬФА-БАНК»\~виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 58\~307 грн. 94 коп. в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості, станом на 20 грудня 2021 року загальний розмір заборгованості становив 72\~166 грн. 50 коп. яка складається з тіла кредиту в розмірі 56\~195 грн. 53 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15 970 грн. 97 коп. 20 грудня 2021 року між\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином,\~ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 500828718 від 24 березня 2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20 грудня 2021 року обліковується заборгованість в розмірі 72\~166 грн. 50 коп. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 500828718 від 24 березня 2020 року в розмірі 72\~166 грн. 50 коп. та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 6 500 грн. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явився, 06 березня 2024 року від представника позивача, адвоката Плачинди К.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення на веб-порталі судової влади України. На адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 березня 2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту № 500828718. За умовами укладеної угоди, відповідач отримав від банку кредит готівкою на суму 58\~307 грн. 94 коп. зі сплатою 23 % річних (фіксована ставка) за користування кредитом, строком на 84 місяці. Сторонами також був підписаний Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також Паспорт споживчого кредиту. (а. с. 5-7) Згідно детального розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] згідно кредитного договору № 500828718 від 24 березня 2020 року станом на 20 грудня 2021 року та виписки по особовим рахункам відповідача за період 24 березня 2020 року по 20 грудня 2021 року за вказаним вище договором, встановлено, що відповідач користувався наданим йому банком кредитними коштами, періодично здійснював їх погашення, але станом на 20 грудня 2021 року має заборгованість на загальну суму 72 166 грн. 50 коп., яка складається з: тіла кредиту в розмірі 56\~195 грн. 53 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15\~970 грн. 97 коп. (а. с. 14-28). Тобто, факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 24 березня 2020 року по 20 грудня 2021 року. Згідно договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС»\~укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статус кредитора за кредитним договором № 500828718 від 24 березня 2020 року (а. с. 8-13). Відповідно до положень частини першої статті 2\~ЦПК України завданням\~цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15\~ЦК України кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 16\~ЦК України кожна\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти. Відповідно до ст. 526\~ЦК України зобов`язання\~має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611\~ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч. 1ст. 638\~ЦК України істотними\~умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1ст. 625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1\~статті 1078 ЦК України\~встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надана копія договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта АТ «АЛЬФА-БАНК» та фактора ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Суд вважає, що копія договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року та додаток 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.(а.с.13) Згідно ст. 1049\~ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1ст. 1050\~ЦК України якщо\~позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього\~Кодексу. Відповідно до змісту ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 525 ЦК України передбачена\~недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 598\~ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.\~509,526,1054 ЦК України відповідач\~зобов`язання за вищевказаним договором не виконав. З розрахунку заборгованості та довідки про рух по особовому рахунку відповідача вбачається, що станом на 20 грудня 2021 року [PERSON] має заборгованість по кредитному договору № 500828718 від 24 березня 2020 року на загальну суму 72\~166 грн. 50 коп. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на наданий розрахунок боргу, судом не встановлено. Як вбачається зі змісту матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка у нього виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи ним не погашена ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем надано не було. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133\~ЦПК України до\~витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16\~(провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивач надав суду копію договору №02/10-23 від 02 жовтня 2023 року про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»\~ та ТОВ «Перший Інвестиційний клуб», копію додаткового договору № 1 від 04 грудня 2023 року, згідно якого вартість послуг ТОВ «Перший Інвестиційний клуб» складає 6 500 грн., копію акту виконаних робіт від 04 грудня 2023 року та копію платіжної інструкції № 2131 від 05 грудня 2023 року, згідно якої ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»\~ здійснено оплату за договором на суму 6 500 грн. (а. с. 30-34). При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені\~ст. 137 ЦПК України\~підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, що становить 6\~500 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved