Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

І. Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідачів. У липні 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Бодачевський Ростислав Валерійович, звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з онукою, в якому просила суд: усунути [PERSON] перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні її малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , в наступний спосіб, а саме: - день народження баби, [PERSON] , [INFO] кожного року за місцем проживання баби за адресою: [ADDRESS] ; - перший і останній день тижня місяця з п`ятниці 17-00 год. до16-00 год. неділі включно, за місцем проживання баби за адресою: [ADDRESS] ; - в день народження дитини, [PERSON] , на наступний день після дня народження, з 12-00 год. [INFO] до 18-00 год. [INFO], за місцем проживання баби за адресою: [ADDRESS] ; - літній відпочинок з бабою [PERSON] протягом серпня місяця кожного року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та відповідно бабою малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у цивільному шлюбі, проте стосунки між ними припинені майже шість років та вони проживають окремо. Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з мамою [PERSON] , яка постійно змінює адреси місця проживання. До 2021 року позивач постійно бачилася з онукою, спілкувалася з нею, займалася її вихованням, дитина часто бувала в квартирі за місцем проживання позивача, та навіть має там зареєстроване місце проживання. З початку 2021 року [PERSON] , не пояснюючи причин, забрала дитину та почала перешкоджати позивачу у спілкуванні з нею та займатися її вихованням. [PERSON] забрала документи онуки зі школи, розташованої в місті Ладижин, не повідомивши куди переводить дитину на навчання. Її вимоги до відповідача [PERSON] щодо надання їй можливості бачитися із онукою та виховувати її, залишилися проігнорованими. [PERSON] бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю онукою [PERSON] , [INFO] . Онука також бажає спілкуватися з нею та сумує за нею. Відсутні обставини, які б свідчили про те, що її спілкування з онукою буде перешкоджати її нормальному розвитку. 29 серпня 2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Дудіним Л.В. через канцелярію суду поданий відзив на позовну заяву (а.с.29-33), в якому відповідачка [PERSON] заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідачка [PERSON] заперечує наведені позивачем обставини щодо вчинення нею перешкод у спілкуванні баби з онукою, оскільки дитина [PERSON] , [INFO] , вже кілька років постійно проживає в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, відвідує Криворізьку гімназію №92, де успішно навчається, а тому запропонований позивачкою графік побачень суперечить інтересам дитини та не враховує фактичні обставини, а саме проживання позивачки та дитини в різних населених пунктах. Позивачка не надала жодного доказу того, що [PERSON] у будь-який спосіб чинить їй перешкоди у спілкуванні з онукою, не вказує чи приїздила вона до Кривого Рогу Дніпропетровської області для побачень з дитиною, відвідування масових заходів у гімназії, де навчається її онука. 06 вересня 2023 року представником позивача - адвокатом Бодачевським Р.В. через канцелярію суду подана відповідь на відзив (а.с.48-49), у якій зазначено, що позивач не погоджується з твердженнями представника відповідача, наведеними ним у відзиві на позов. Між сторонами існує спір щодо участі позивача [PERSON] у спілкуванні з дитиною, вирішити який сторони самостійно не можуть, оскільки між ними на час звернення до суду з позовом відсутня згода щодо порядку спілкування баби з онукою, позивач неодноразово зверталася до відповідачів дозволити побачення з онукою, на що отримала категоричну відмову. Враховуючи баланс інтересів дитини, її матері та баби, з урахуванням позицій сторін у справі наполягає на позовних вимогах в повному обсязі. 14 вересня 2023 року від органу опіки та піклування Ладижинської міської ради надійшов висновок органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 29.08.2023 та рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області №276 від 29.08.2023 «Про видачу висновку Ладижинському міському суду стосовно прийняття участі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки» (а.с.53,54). 25 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Дудіна Л.В. через канцелярію суду надійшли заперечення (а.с.56-58), у яких відповідач наполягає на власній позиції та просить повністю відмовити у задоволенні позову з наведених раніше підстав. 20 жовтня 2023 року в підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] надала заяву про зміну предмету позовних вимог шляхом заміни одних позовних вимог іншими (а.с.68-69), у якій змінила позовні вимоги і просила суд: усунути [PERSON] перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні її малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , в наступний спосіб, а саме: - другий тиждень зимових канікул кожного року за місцем проживання баби за адресою: [ADDRESS] , з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури та відпочинку; - літній відпочинок протягом липня та серпня місяця кожного року за місцем проживання баби за адресою: [ADDRESS] , з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури та відпочинку; - день народження баби, [PERSON] , переддень дня народження та наступний за ним кожного року за місцем проживання баби за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 26.02.2024 на електронну адресу суду, а 12.03.2024 поштою, на виконання ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.12.2023 від виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради надійшла копія рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 21.03.2024 №60 «Про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з онукою [PERSON] та участь у її вихованні». У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Бодачевський Р.В. позовні вимоги в редакції уточненої позовної заяви підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Дудін Л.В. в судовому засіданні заперечували проти позову, оскільки позивач не надала будь-яких даних та не підтвердила відповідними доказами, що відповідачі перешкоджали спілкуванню баби [PERSON] з дитиною. Досудового врегулювання спору через органи опіки та піклування не було. Вважають, що під час розгляду справи головним чином треба враховувати інтереси дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву (а.с.71), у якій зазначив, що ознайомлений із позовною заявою, заявою про зміну предмету позову,та визнає повністю, просить розглянути справу без його участі. В судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гронь О. не з`явилася, надала клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника органу опіки та піклування (а.с.52), до клопотання долучила висновок органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 29.08.2023 та рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області №276 від 29.08.2023 «Про видачу висновку Ладижинському міському суду стосовно прийняття участі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки». ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, і призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року зобов`язано службу у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради скласти висновок органу опіки та піклування про встановлення можливих способів участі баби [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] , та направити зазначений висновок Ладижинському міському суду Вінницької області. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, але проживали разом, проте стосунки між ними було припинено та тривалий час вони проживають окремо. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , з 18.07.2014 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично за цією адресою не проживає. З початку 2021 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та з 20 серпня 2021 року відвідує Криворізьку гімназію №92, де успішно навчається. Позивач [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , працює в Ладижинському дитячому будинку-інтернаті на посаді дезінфектора. Згідно з характеристикою з місця роботи, наданою Ладижинським дитячим будинком-інтернатом, [PERSON] з 2018 року працює дезінфектором Ладижинського дитячого будинку-інтернату. За час роботи проявила себе як здібний висококваліфікований працівник, яка має вагому теоретичну підготовку та достатній практичний досвід. Уважна та чуйна по відношенні до хворих підопічних. Ввічлива та доброзичлива, вимоглива по відношенню до себе та колег по роботі. Користується заслуженим авторитетом серед співробітників будинку-інтернату. Приймає активну участь у громадському житті будинку-інтернату та м. Ладижин. Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Ладижинської міської ради, виконком ладижинської міської ради та СПД №1 ВП №2 Гайсинського РУП у вінницькій області матеріалами компрометуючого характеру у відношенні [PERSON] не розраховує. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , з якою проживає малолітня [PERSON] , [INFO] , не дійшли спільної згоди щодо способів й порядку участі баби у вихованні малолітньої онуки. Органом опіки і піклування Ладижинської міської ради Вінницької області надано висновок від 29 серпня 2023 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області №275 від 29 серпня 2023 року, згідно з яким рекомендовано встановити порядок участі у вихованні онуки, встановивши години та дні зустрічей [PERSON] з малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] , а саме: другий тиждень зимових канікул кожного року за місцем проживання баби, з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури та відпочинку, та літнього відпочинку що серпня кожного року, за місцем проживання баби. Згідно рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 21.03.2024 №60 «Про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з онукою [PERSON] та участь у її вихованні», виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування за місцем проживання дитини, вирішив: вважати доцільним визначити способи участі [PERSON] у вихованні онуки - [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з нею. А саме встановити побачення з дитиною: 1.1. Періодичність: один раз на місяць та 2 тижні під час літніх канікул; 1.2. Порядок, систематичність та тривалість побачень: 1.2.1. один раз на місяць. Протягом не менше чотирьох годин в день, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, без її присутності; 1.2.2. під час літніх канікул 2 тижні - у липні, за попередньо домовленістю з матір`ю дитини, без її присутності. 1.3. Місце побачень: 1.3.1. у межах м. Кривого Рогу за місцем проживання дитини - один раз на місяць, громадських місцях та закладах культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, з урахуванням бажання дитини, стану здоров`я та інтересів малолітньої [PERSON] ; 1.3.2. за місцем постійного проживання баби [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] - під час літніх канікул, громадських місцях та закладах культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, з урахуванням бажання дитини, стану здоров`я та інтересів малолітньої [PERSON] . ІV. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України). Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів. Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України). Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті. Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда по відношенню до своїх онуків в першу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ бабусі, дідуся до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, §82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява №22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі №638/12278/15 (провадження №61-14491сво20). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22) вказано, що визначаючи способи участі баби та діда у спілкуванні та вихованні онука, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення рішення, зокрема, суд передусім повинен враховувати інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, а також вік, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини. Суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів перешкоджання спілкуванню баби з онукою. Одночасно з цим, як вбачається з пояснень сторін, між сторонами склались неприязні стосунки, сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про участь баби у вихованні онуки шляхом переговорів та прийняття спільного рішення, що призвело до звернення позивача з цього приводу до суду із даним позовом. Наявність спору між сторонами та різне бачення у сторін питання участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки також вбачається із відзиву на позовну заяву відповідачки, яка просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Отже, між сторонами існує спір щодо участі позивача [PERSON] у спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] , вирішити його самостійно сторони не можуть, що є підставою для захисту й реалізації прав позивача, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України, у судовому порядку. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 березня 2024 року у справі №742/1716/23 (провадження №61-17035сво23) сформулював такі висновки про застосування норм права: позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України - визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач має негативний вплив на онуку та доказів того, що окреме спілкування позивача з дитиною без матері може негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан. Позивач активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з онукою, має належні умови для проживання, стабільний дохід, позитивно характеризуються за місцем проживання. При визначенні способу участі баби у вихованні онуки, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, позитивного психоемоційного стану дитини, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 21.03.2024 №60 «Про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з онукою [PERSON] та участь у її вихованні», в якому запропоновано порядок участі у спілкуванні і вихованні баби з онукою, який відповідає принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами усіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами та буде відповідати першоосновам особистості малолітньої дитини, враховуючи малолітній вік дитини (9 років), її стан здоров`я, розпорядок дня і навчання, необхідність забезпечення звичного ритму життя дитини, територіальну віддаленість між фактичним місцем проживання дитини та позивача, а також не порушуватиме законодавчо закріплені права матері на переважне право батьків на виховання дитини. Суд звертає увагу на те, що баба [PERSON] тривалий час (3 роки) проживали з онукою [PERSON] в різних населених пунктах, та не спілкувалися в достатньому обсязі, тому, як вірно зазначено у висновку виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, для налагодження психологічно комфортного спілкування між ними потрібний час, а змушування дитини до спілкування з бабою може призвести до протилежного результату, а саме небажання дитини взагалі спілкуватися з бабою. Саме тому порядок участі баби у спілкуванні та вихованні онуки повинно мати умовний характер, оскільки він повинен бути попередньо узгоджений з матір`ю, а також враховувати побажання дитини, стан її здоров`я та інтереси. При оцінці висновку органу опіки і піклування Ладижинської міської ради Вінницької області від 29 серпня 2023 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області №275 від 29 серпня 2023 року, суд враховує, що цей висновок є недостатньо повним і обґрунтованим, не в повній мір відповідає обставинам справи та інтересам дитини, та може призвести до порушення прав матері дитини на її виховання. З урахуванням встановлених судом обставин, обговоривши варіанти можливих способів спілкування дитини з бабою, враховуючи баланс інтересів дитини, її матері, та баби, з урахуванням позицій сторін у справі, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] , [INFO] , такі способи її участі у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] , [INFO] : один раз на місяць, протягом не менше 4 (чотирьох) годин на день, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, у межах міста Кривий Ріг за місцем проживання дитини, без присутності матері [PERSON] , з можливістю відвідування громадських місць та закладів культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, з урахуванням побажань дитини, стану її здоров`я та інтересів малолітньої [PERSON] ; в період літніх канікул протягом 2 (двох) тижнів у липні кожного року, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , без її присутності, за місцем постійного проживання баби [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з можливістю відвідування громадські місця та заклади культурно-розважального характеру, призначені для повноцінного відпочинку дітей, з урахуванням побажань дитини, стану її здоров`я та інтересів малолітньої [PERSON] , адже час, проведений дитиною з бабою може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини. При цьому слід роз`яснити, що у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між сторонами, позивач не позбавлена можливості згідно статті 159 СК України звернутись до суду про визначення іншого способу її участі у вихованні дитини. Оскільки встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, батько [PERSON] проживає окремо, в частині позову [PERSON] до [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial