Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У позовній заяві представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 35460,54 гривень заборгованості за кредитним договором № Z75.21651.003821425 від 02 квітня 2018 року. Вимоги обґрунтовано тим, що 02 квітня 2018 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Z75.21651.003821425. АТ «Ідея Банк» 07 липня 2023 року уклало із ТОВ «ФК «ЄАПБ» договір факторингу № 07072023, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № Z75.21651.003821425 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 4 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в загальній сумі 35460,54 гривень, з яких: 7904,81 гривень заборгованості за основним боргом, 27555,73 гривень за відсотками. Усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 28 лютого 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 08 квітня 2024 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та висловив згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі належним чином був повідомлений, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 02 квітня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № Z75.21651.003821425, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 25300,00 грн строком на 12 місяців під 9,99% річних. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату щомісячно в термін та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів. Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних платежів (п.1.1 - п.1.4, п.1.10, п.2.1 договору). У графіку щомісячних платежів за кредитним договором визначено загальну вартість кредиту упродовж усього строку кредитування з 02.05.2018 по 02.04.2019 в загальній сумі 33609,85 грн, з яких: 26300,00 грн сума кредиту, 1234,55 грн проценти за користування кредитом, 6075,30 грн плата за обслуговування. З аналогічними умовами надання кредиту в ПАТ «Ідея Банк» відповідач ознайомився шляхом підписання 02 квітня 2018 року паспорту споживчого кредиту та додатком до нього, яким є графік щомісячних платежів за кредитним договором. 07 липня 2023 року АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) уклали договір факторингу № 07072023, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови сплати фактором суми фінансування (п.5.1 договору факторингу). У витязі з Реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 щодо [PERSON] за кредитним договором № Z75.21651.003821425 від 02 квітня 2018 року зазначено суму заборгованості в загальній сумі 35460,54 гривень, з яких: 7904,81 грн - основний борг, 27555,73 грн заборгованість за відсотками. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитного договору та договору факторингу. Розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» стверджено невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, внаслідок чого у нього станом на 30 листопада 2023 року утворилась заборгованість, розмір якої є рівними тій, що зазначена у витязі з Реєстрів боржників № 4 до договору факторингу № 07072023. Із наведеного слідує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладеного договору факторингу. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість по кредитним зобов`язанням відповідач не погасив. Розмір заборгованості по тілу кредиту відповідає умовам договору, відповідачем ні первинному кредитору, ні новому кредитору (позивачу), в повному обсязі не повернуто, тому підлягає стягненню у відповідності до ст.1054 ЦК України. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів до договору факторингу додано витяг з Реєстру боржників №4, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості, у тому числі за відсотками в сумі 27555,73 грн. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитних договорів щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджений Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що «У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У кредитному договорі № Z75.21651.003821425 визначений конкретний строк кредитування та розмір відсотків упродовж цього строку, а саме кредитні кошти в сумі 26300,00 грн надавалися відповідачу на 12 місяців під 9,99% річних та відповідно до графіку щомісячних платежів розмір відсотків у грошовому еквіваленті за цей період склав 1234,55 грн. Відтак, право кредитодавця та в подальшому його правонаступника нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитними коштами припинилося після вказаного строку кредитування, у зв`язку із чим після їх спливу права та інтереси кредитодавця та його правонаступника (позивача) забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за укладеним з відповідачем кредитним договором буде становити 1234,55 грн. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів, нарахованих в межах строку кредитування, визначених кредитним договором. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 9139,36 гривень (7904,81 грн + 1234,55 грн). Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 25,77 % таких вимог.

Outcome: partial