Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

В вересні 2023р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі матеріального збитку - 40856,35 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 08 липня 2022р. об 19:05 год. в м. Дніпрі, мала місце дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі автомобілів: «КІА» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Учасниками даної ДТП було складено повідомлення про ДТП («європротокол»), відповідно до якого винним в настанні ДТП є водій автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . В результаті ДТП належний позивачці автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно з Висновком № 9176 експерта - автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 25 липня 2022р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] складає 40856,35 грн. В позасудовому порядку, позивачка звернулася до відповідача, оскільки цивільна відповідальність [PERSON] , згідно Полісу АР/1835229 була у відповідача, з заявою про настання страхового випадку та виплату суми страхового відшкодування, при цьому нею були виконанні всі положення ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, в позасудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати позивачці спричинену матеріальну шкоду, а тому вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. До судового засідання стороною позивача, було подано на адресу суду заяву, в якій сторона позивача просила суд здійснювати розгляд справи у свою відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи оповіщалися, в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Як і не було подано пояснення на позов від третьої особи. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорювалось сторонами, що 08 липня 2022р. об 19:05 год. в м. Дніпрі, мала місце ДТП, за участі автомобілів: «КІА» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Учасниками даної ДТП було складено повідомлення про ДТП («європротокол»), відповідно до якого винним в настанні ДТП є водій автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] . Станом на час ДТП, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована, згідно договору обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АР/1835229. Судом встановлено, що автомобіль «КІА» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачці. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що в позасудовому порядку, позивачка зверталася до сторони відповідача для відшкодування завданої їй шкоди, шляхом сплати суми страхового відшкодування. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що внаслідок зазначеної вище ДТП, їй була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного їй автомобіля. Згідно з Висновком № 9176 експерта - автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 25 липня 2022р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] складає 40856,35 грн. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 28, 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правові позиції Великої Палати Верховного Суду, в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, в постанові від 04 липня 2018р. (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18), суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6 грн.

Outcome: approved