Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

01.04.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до відповідача про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, посвідченого в Синельниківській держнотконторі 29.05.1973 р., р.2339, зареєстрованого в Синельниківському БТІ 06.07.1982Р №48/6680, батько позивача [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 28 серпня 1996 року, [PERSON] подарував позивачу житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Тобто, на підставі Договору дарування від 28 серпня 1996 року, засвідченому державним нотаріусом Лівінським О.С., та зареєстрованому Синельниківським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером №48 за реєстром №6710 від 04.05.1999 р., позивач [PERSON] стала власницею житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . 14 червня 1974 року батько позивача [PERSON] отримав позичку в сумі 700 (сімсот) рублів в основному локомотивному депо ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці (зараз АТ «Українська залізниця» Структурний підрозділ «Синельниківське локомотивне депо), на якому в той час працював, на будівництво житлового будинку. На підставі повідомлення №6 від 14.06.1974 року Основного локомотивного депо ст. Синельникове - 1 Придніпровської залізниці Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено обтяження, а саме заборона на відчуження вказаного житлового будинку. 02.11.2006 року вищевказане обтяження, а саме заборона на нерухоме майно, яке залежить позивачу, перенесена реєстратором: Перша синельниківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3993732. Батько позивача [PERSON] за життя виплатив Основному локомотивному депо ст.Синельникове -1 Придніпровської залізниці грошові кошти, взяті у позику і заборгованість перед підприємством Основним локомотивним депо ст. Синельникове -1 Придніпровської залізниці, яке є Правонаступником АТ «Українська залізниця» Структурний підрозділ «Синельниківське локомотивне депо», у батька позивача відсутня, що підтверджується довідкою № 309/270, виданою 25 березня 2024 року підприємством. На теперішній час позивачка, як власник вищевказаного будинку, не може розпорядитися власністю на свій розсуд, так як на будинок накладена заборона на його відчуження, є законодавчо встановленою перешкодою для здійснення нотаріальної дії. Накладена заборона на відчуження житлового будинку порушує її права на розпорядження своїм майном. Підстави для продовження обтяження на майно відсутні. Ухвалою суду від 03.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. У сьогоднішнє підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.\~\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому засіданні та ухвалити рішення у справі. Так, судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 14.07.1973 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Батьку [PERSON] \~ [PERSON] належить\~житловий будинок,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] вбачається запис про обтяження вказаного нерухомого майна, накладеного 02.11.2006 року Першою синельниківською\~державною нотаріальною\~конторою за\~реєстраційним номером\~3993732\~на підставі\~повідомлення №6\~Основного Локомотивного\~Депо Синельникове\~від 14.06.1974\~року(а. с. 12). Згідно договору дарування від 28.08.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С., [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). З повідомлення №6 Основного Локомотивного Депо Синельникове від 14.06.1974 року вбачається, що у зв`язку із видачою підприємством позики [PERSON] для будівництва, накладається заборона на відчуження будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки від 25.03.2024 року за №309/270 Структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із заробітної плати слюсаря з ремонту рухомого складу [PERSON] протягом з квітня 1975 по травень 1979 було утримано кошти в сумі 731 крб. 46 коп. в рахунок погашення заборгованості по позиці. Станом на дату надання довідки за [PERSON] заборгованість перед СП «Синельниківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» не обліковується (а.с.10). Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження майна, порушується право власності позивача, а тому її право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме:\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"\~- шляхом зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат",\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України,\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно чч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 5\~ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2\~ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5,\~нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна протягом 60 років, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їй майном, що є неприпустимим. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке належало батьку позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved