Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій вона просила стягнути аліменти зі [PERSON] на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову позивачка вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 08.10.2016 року Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу, але її недостатньо для життя. Відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей, відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Відповідач витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Також позивачка вказує, що відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату та має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Враховуючи вище вказане, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття. До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», направлений відповідачу, без вручення, відзиву до суду також не надходило. Ухвалою від 20.03.2024 року був здійснений перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до спрощеного позовного порядку з викликом сторін. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення. Позивачка до суду не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву також надано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до викладеного в ксерокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 08.10.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей:- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать ксерокопії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.5-6). Діти зареєстровані з матірю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади (а.с.4). Як зазначила позивачка, [PERSON] добровільно матеріальну допомогу їй та дітям не надає. [PERSON] вказала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною та заробітку, крім соціальних виплат не має. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Враховуючи всі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність відзиву відповідача, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 19.01.2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за одну позовну вимогу, від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved