Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01.02.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України», від імені якої діє адвокат Столітній М. М., із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 54448,00 грн, інфляційні втрати 14755,43 грн, три відсотки річних 3235,55 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 09.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір № 4896928 про надання споживчого кредиту. Відповідно умов договору відповідачу шляхом зарахування коштів на картковий рахунок надано 16600,00 гривень із строком повернення 08.11.2021 із можливістю його продовження, відповідач свої зобов`язання за кредитом не виконав, а також угоду про пролонгацію не уклав, у зв`язку із чим договір було автоматично пролонгований на підставі п. 4.3 договору на 90 днів. Надалі відповідач оплату по договору не здійснював. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача, яка була зазначена при укладення кредитного договору, відповідного повідомлення. Станом на дату звернення із позовом до суду заборгованість складає 54448,00 гривень, з яких 16600,00 грн. сума кредиту, 37848,00 грн. сума процентів, крім того, позивач просить стягнути 14755,43 грн\~інфляційні втрати, 3235,55 грн\~три відсотки річних. Загальна сума заборгованості, яку просить стягнути позивач становить 72438,98 грн. 02.05.2024 до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог та позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 54448,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн., а щодо стягнення інфляційних втрат 14755,43 грн. та трьох відсотків річних 3235,55 грн. позивач відмовився від цих позовних вимог. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду була належним чином повідомлений. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.02.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 04.03.2024 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області позов було залишено без руху. Позивач усунув недоліки. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.04.2024 підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8\~ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 09.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4896928 про надання споживчого кредиту (а.с. 18-28). Договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М765302 (п.10 Договору). Згідно з п.п. 1.3, 1.4. Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 16600,00 гривень, строк 30 днів. Строк кредиту може бути пролонгований (розділ 4 Договору). Відповідно до п. 1.5 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та знижена процентна ставка 1,805 % в день. Положеннями п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 16600,00 грн. Відповідно до п.5.1 договору ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором споживчого кредиту або договори факторингу з будь-якою особою без окремої згоди споживача. Того ж дня [PERSON] підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит ( стандартизована форма), умови якого збігаються з умовами договору ( а.с.117-121). Згідно листа №369 від 20.04.2023 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який адресований ТОВ «Авентус Україна», останнє повідомлено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між даними товариствами укладено договір про організацію переказу грошових коштів №ФК-20/11/2019 від 28.11.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна», зокрема 09.10.2021 о 23:38:07 на суму 16600 грн. (а.с.14, 29-41). Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» у повному обсязі виконав свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на платіжну картку, яка зазначена відповідачем у зазначеному договорі. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 4896928 від 09.10.2021, здійсненого ТОВ «Авентус Україна», відповідач кошти на погашення кредиту не вносив, станом на 17.04.2023 має заборгованість в сумі 54448,00 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 16600,00 грн., сума заборгованості за відсотками 37848,00 грн. ( а.с. 44-72). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фінансової установи, виданого 21.01.2022, Витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 24.01.2022, статуту ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Україна», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Україна» зареєстроване як фінансова установа, яка надає кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг факторингу (а.с.73, 80-81, 101-115, 124). 18.04.2022 між ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст України» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно умов якого до ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором ( а.с. 160-164). Відповідно до реєстру боржників від 18.04.2023 заборгованість [PERSON] становить 54448,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою 16600,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 37848,00 грн. ( а.с. 123). Згідно з повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на електронну пошту, відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги, особи фактора та необхідних реквізитів про здійснення платежів ( а.с. 122). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з\~ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою\~статті 633 ЦК України\~визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ТОВ «Авентус Україна»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №4896928 від 09.10.2021 підписаний відповідачем відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позивача та уклав кредитний договір шляхом введення одноразових ідентифікаторів. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Так, станом на дату звернення із позовом до суду заборгованість відповідача складає 54448,00 гривень, з яких 16600,00 грн. - сума кредиту, 37848,00 грн. - сума процентів. Відповідно до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), складеного ТОВ «Авентус Україна», відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором №4896928 від 09.10.2021 не виконував, кредитні кошти та нараховані проценти не сплачував. При цьому, як вбачається з вищевказаної картки обліку Договору, ТОВ «Авентус Україна» у період з 08.02.2022 по 18.04.2023 не нараховувало відповідачу відсотки за користування кредитом. З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не здійснював погашення сум за наданим кредитом, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості відповідача перед банком. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2147,20 грн. Відповідно донормч.2ст.141ЦПКУкраїниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПКУкраїни встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані : договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 між ТОВ « Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020, ордер від 14.09.2023 адвоката Столітнього М.М. на надання правничої ( правової) допомоги, рахунок на оплату по замовленню № 1166/21/09 від 21.09.2023 на суму 10000,00 гривень, платіжна інструкція в національній валюті від 21.09.2023 № 947 відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Столітньому М.М. 10000,00 гривень відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 1166/21/09 від 21.09.2023. Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам 10000, 00 гривень. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів та дійшов висновку про часткове задоволення позову. Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Outcome: approved