Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У лютому 2024 року адвокат Халупний Андрій Вадимович в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху. 11 березня 2024 року позивач подав клопотання про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/3157/24 за цим позовом за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи на 24 квітня 2024 року. Відповідачу-2 за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання направлялись ухвала суду про відкриття провадження, копія позовної заяви та судові повістки, однак поштове відправлення, адресоване відповідачу-2, повернулися до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Частиною восьмою статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про дату та час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Як передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідач є [PERSON] до 26 січня 2022 року була власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] , а [PERSON] є власником вказаної 1/2 частки квартири з 26 січня 2022 року, що підтверджується Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 січня 2024 року, а відтак були (є) споживачами житлово-комунальних послуг за даною адресою, які надаються позивачем. Відповідно до п.1.5. статуту ЖБК «Ізумруд-3» є обслуговуючим кооперативом. Згідно з п. 3.1. статуту ЖБК «Ізумруд-3», члени кооперативу та інші власники квартир та/або нежитлових приміщень в будинку кооперативу є співвласниками на праві спільної сумісної власності, допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання. Позивач є балансоутримувачем та здійснює утримання та обслуговування житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно п.п.8.2,-8.3. статуту визначено, що для забезпечення належного утримання і ремонту будинку та утримання прибудинкової території, правління кооперативу складає та затверджує кошторис, в якому передбачаються планові витрати на утримання і ремонт будинку та утримання прибудинкової території, розмір цільових внесків членів кооперативу та планований загальний розмір грошових коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів необхідний для покриття існуючих планових витрат. Цільові внески здійснюються членами кооперативу у порядки та в строки, що визначаються правлінням кооперативу. Частка члена кооперативу у загальному обсязі цільових внесків встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. 17 травня 2018 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленим протоколом №17/1, вирішено створити спеціальний фонд та накопичувати за рахунок щомісячного внеску у розмірі 50,00 грн. з кожної квартири. 15 листопада 2018 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленим протоколом №15/11, було встановлено з 01.01.2019 розмір витрат на послуги з управління будинками ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва ([ADDRESS], [ADDRESS]) на першому поверсі - 6,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 7,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири. Згідно ст. 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про кооперацію», для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди. Спеціальний фонд створюється за рахунок цільових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень для забезпечення його статутної діяльності і використовується за рішенням органів управління кооперативу. Згідно до п.2.1. статуту ЖБК «Ізумруд-3», метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також зокрема виконання членами кооперативу та іншими власниками квартир та/або нежитлових приміщень в будинку кооперативу вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» ЖК УРСР та Закону України «Про кооперацію». Отже, позивач здійснює реалізацію своєї статутної діяльності направленої на утримання будинків та прибудинкової території в межах передбачених законом. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Як визначено абз. 6 пункту 5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Матеріали справи не містять відомостей про створення співвласниками багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття ними рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Отже Кооператив продовжує здійснювати утримання та обслуговування вказаного багатоквартирного будинку на підставі встановлених тарифів (розміру витрат) на такі послуги. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з наданим позивачем розрахунком у період з грудня 2020 року по січень 2022 року у відповідача-1 виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 798 грн., а у відповідача-2 за період з лютого 2022 року по грудень 2023 року - заборгованість у розмірі 5 996,10 грн., яка розрахована виходячи із затвердженого тарифу на ці послуги та відповідно до частки відповідачів у майні. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі жодних доказів на спростування заявлених позивачем вимог не надали. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів повністю пропорційно розміру задоволених вимог щодо них.

Outcome: approved