Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 31.12.1999 року по 02.10.2019 року. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у виді частки квартири за адресою: [ADDRESS] , на яке заявниця претендує як спадкоємець четвертої черги за законом. З 1983 року заявниця та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.12.1999 року рішенням Тетіївського районного суду Київської області було розірвано. Проте, заявниця та [PERSON] продовжили проживати однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, виховували спільно своїх доньок та вели спільний бюджет аж до самої його смерті. Підтвердити документально факт проживання разом із померлим [PERSON] заявниця не має можливості, так як відомості в реєстрі територіальної громади на [PERSON] , [INFO] , відсутні. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право на отримання спадщини. Оскільки, в досудовому порядку заявниця встановити даний факт не може, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Порхун О.П. заяву підтримали в повному обсязі. Представник заявниці подала клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а. с. 44-49). Представник заінтересованої особи Тетіївської міської ради Гричанюк О.І. у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2019 року (а. с. 6). Із копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.06.1994 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (а. с. 7). Згідно копії рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20.12.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.10.1983 року, Тетіївським райвідділом ЗАГС, актовий запис № 117, розірвано (а. с. 9). З копії відповіді № 209 від 17.11.2023 року наданої відділом реєстрації місця проживання Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Тетіївської міської ради встановлено, що відомості в реєстрі територіальної громади на [PERSON] , [INFO] , відсутні (а. с. 11). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеної приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області Бурлаченко О.Г. № 43/02/31 від 06.02.2024 року встановлено, що заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті чоловіка, з яким проживала однією сім`єю не менше як п`ять років, до часу відкриття спадщини, [PERSON] , смерть якого настала [INFO] , оскільки заявницею не надано документальні докази факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст. 1264 ЦК України та п.п. 21, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суд у України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (а. с. 12). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно д ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». Згідно з абзацом 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з 31.12.1999 року, що ґрунтується на вищезазначених вимогах закону. Обов`язковою умовою для встановлення факту проживання осіб однією сім`єю є ведення ними спільного побуту, господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків. Представником заявниці адвокатом Порхун О.П. в судовому засіданні на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут та господарство за адресою: [ADDRESS] , було надано копію договору про користування електричною енергією № 14-47 від 20.04.2000 року підписаного [PERSON] по адресі [ADDRESS] , та копію договору № 5188 про надання послуг з газопостачання від 14.10.2002 року, підписаного [PERSON] на будинок де заявниця проживала разом з [PERSON] (а. с. 47-49). У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, а також приймаючи до уваги пояснення свідків та враховуючи те, що для заявниці встановлення вказаного факту має юридичне значення та необхідне для прийняття спадщини,суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] проживала спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 31.12.1999 року по 02.10.2019 року.

Outcome: approved