Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

12 березня 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати причину пропуску строку [PERSON] для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] поважною. Позов мотивований\~тим,\~що після\~смерті батька\~позивача [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~залишилось майно\~на яке\~відкрилась спадщина,\~в зв`язку\~з чим\~позивач звернулася\~до нотаріуса\~з заявою\~на \~прийняття спадщини де\~їй було\~відмовленооскільки нею пропущено строк на подання заяви на прийняття спадщини . Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявила відповідні вимоги. На судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про, що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , про, що зроблено відповідний актовий запис № 34. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач є дочкою померлого [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 230. Судом встановлено, що позивач звернулась в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини, проте Приватний нотаріус Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальов Сергій Валерійович листом № 193/01-16 від 14.12.2023 року відмовив у зв`язку з пропущенням шести місячного строку для прийняття спадщини, і як наслідок відкрити спадкову справу не має можливості та рекомендовано звернутись до суду за вирішенням питання про продовження терміну на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 06 лютого 2008 року Високопільськимй районним судом Херсонської області у справі № 2-48 було прийнято рішення, яким позовні вимоги [PERSON] про визнання права на земельну частку пай і про незаконність відмови у видачі сертифікату було задоволено та визнано право на земельну частку (пай) за [PERSON] та зобов`язано Малошестірянську сільську раду Високопільського району Херсонської області видати сертифікат на земельну частку пай. У виконання судового рішення рішенні Високопільський районний суд Херсонської області у справі № 2-48 Високопільського районною держадміністрацією Херсонської області було видано сертифікат на земельну частку (пай) № 909284 від 17.03.2008 року. Відшукування спадкового майна та подання позову з метою оформлення прав на спадкове майно свідчить про волевиявлення [PERSON] на прийняття спадщини, проте через необізнаність, що отримання сертифікату на земельний пай не є правоустановчим документом та не свідчить про оформлення право власності за позивачем, остання не звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Тобто позивач не знала, що необхідно звертатись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і дізналась про це лише у 2023 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, при цьому позивач до дня смерті спадкодавця проживала разом з ним, після його смерті відшукала спадкове майно з метою оформлення прав на нього. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску. Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивач вказує на розуміння нею дій спрямованих на прийняття спадщини, збирання відповідних документів, разом з тим необізнаність законодавства, помилкова думка про правовстановлюючий документ, слугували підставами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини. При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини. Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін. Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень. Отже, суд вважає, що факт необізнаності позивача порядку прийняття спадщини, помилкова думка про правовстановлюючий документ, постійні зміни законодавства призвели до необізнаності позивача, щодо встановлених строків подання заяви на прийняття спадщини, враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем або іншими особами, а отже права та інтереси останніх жодним чином не будуть порушені. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбувся можливості оформлення прав на нього, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved