Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову державного нотаріуса Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Карпусь І.О. від 25.10.2023 вих. № 1609/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого, а тому 30.07.2008 звернулась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після спливу шести місяців, позивач звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом зазначено, що в спадковій справі відсутні відомості про спадкове майно. Вказує, що в матеріалах справи містяться відомості про належність [PERSON] житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та інформація про те, що земельна ділянка, площею 0,06 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - не приватизована. Позивач вказує, що неодноразово зверталась до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П., однак свідоцтво про право на спадщину нею не отримано. В подальшому вона звернулася до державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між нею та [PERSON] . Не погоджуючись з вказаним, позивач звернулась до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.12.2023 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні 31.01.2024, залучено до участі у справі в якості третьої особи державного нотаріуса Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Карпусь І.О., доручено позивачу направити державному нотаріусу Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Карпусь І.О. копію позовної заяви з додатками, а докази направлення документів надати до суду, витребувано від Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали спадкової справи після [PERSON] . 20.02.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази. 14.03.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 01.03.2024 та 05.04.2024 від Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за підписами державного нотаріуса Карпусь І.О. надійшли відповіді про розгляд справи без участі представника держнотконтори, звернуто увагу, що нотаріальна контора у справах про спадкування не є заінтересованою особою і не повинна залучатись до участі у справі. 01.05.2024 від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить розглянути без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області серії [NUMBER] від 04.04.1984, актовий запис № 7. Вказане також підтверджується довідкою Фурсівської сільської ради № 1561 від 30.07.2008. Позивач двічі змінювала прізвище в зв`язку з одруженням, зокрема 26.07.2003 на « [PERSON] » та 06.10.2023 на « [PERSON] », що підтверджується копіями свідоцтва про одруження Відділу реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області серії [NUMBER] від 26.07.2003, актовий запис № 804 та Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] від 06.10.2023, актовий запис № 1263. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області серії [NUMBER] від 29.07.2008. [PERSON] похований позивачем за власний кошт на кладовищі в с. Мала Сквирка, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 08-13-32 від 29.07.2008. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 375/2008 щодо майна померлого, заведеної Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою. З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулись його дочки: [PERSON] ; малолітня [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] ; [PERSON] . Згідно з довідкою Фурсівської сільської ради № 998 від 11.03.2009, [PERSON] згідно з записом № 96 погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки, належав житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Померлий був постійним жителем села Фурси, проживав і був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця в даному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, доглядали за будинком, обробляли присадибну ділянку, сплачували комунальні платежі. Земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - не приватизована, на ім`я спадкодавця не видавався державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до листа Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №1162/23 від 10.07.2023, відсутня інформація щодо надання [PERSON] земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у власність та оренду, державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку, договір оренди землі та речове право на ім`я [PERSON] не зареєстровано. Постановою державного нотаріуса Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Карпусь І.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] . Вказана постанова обґрунтована відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . У постанові нотаріуса вказано, що при зверненні позивач надала повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00041359301 від 12.09.2023, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00041359808 від 12.09.2023, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.04.1984 та свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26.07.2003. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною 1 статті 1 Закону «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно зі статті 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Відповідно до статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії. Відповідно до частини першої, другої та четвертої статті 5 Закону, нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Відповідно до абзаців 2-5 статті 42 Закону, вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 46 Закону, нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 49 Закону, нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно зі статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. В листі ВССУ від 07.02.2014 «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» наголошено, що за правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства». З наведеного можна зробити висновок, що нотаріус може бути відповідачем у справах цієї категорії лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відповідно до частини першої статті 68 Закону, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Відповідно до частини першої статті 1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину в установлений законом строк, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з підстав відсутності підтвердження родинних відносин. Разом з цим, з наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема спадкової справи вбачається про підтвердження родинних відносин позивача та її померлого батька. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку за необхідне задовольнити позовну заяву. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved