Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором. Вимоги мотивовані тим, що 01.08.2021 в Особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі-ТОВ «МІЛОАН») [PERSON] подала Заявку на отримання кредиту № 5124823. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні його Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 5124823 від 01.08.2021. Таким чином, відповідач уклав зазначений Договір про споживчий кредит 01.08.2021. Відповідачу були перераховані кошти на Картковий рахунок у сумі 5000 грн. Сума (загальний розмір) кредиту становить 8 025 грн. Згідно умов Договору відступлення прав вимоги №12Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 5124823 від 01.08.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». Відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 14425 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн., заборгованість за відсотками становить 8 425 грн.; заборгованість за комісією становить 1 000 грн. У зв`язку із чим, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14425 грн., 2 147,20 грн. сплаченого судового збору та 6000 грн. понесених витрат на правову допомогу. Рух справи та процесуальні дії 08.01.2024позов надійшов до Вишгородського районного суду Київської області. 10.01.2024ухвалою судді Рудюка О.Д. справа передана за підсудністю до Іванківського районного суду Київської області. 28.02.2024справа надійшла до Іванківського районного суду Київської області. 29.02.2024у справі відкрите спрощене провадження ( без повідомлення сторін). Перше судове засідання призначено на 29.03.2024, друге на 30.04.2024. Позиції сторін Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, у позові просив про розгляд справи у Позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення. Відзив не подала, будь-яких заяв до суду не направляла. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судовою повісткою, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення. Заяв, клопотань до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПЬС України. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає ' оволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 5124823 шляхом подання відповідачем в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заявки на отримання кредиту № 5124823. Після проведення необхідної перевірки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, після введення якого відповідач підтвердив прийняття умов Кредитного Договору № 5124823 від 01.08.2021. Ці обставини також підтверджуються копією анкети-заяви ( а.с. 12-25) Відповідно до п.1.2 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 5 000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надавався строком на 27 днів з 01.08.2021 (п.1.3.). Згідно п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28.08.2021. Згідно п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту 1 000 грн., яка нараховується за ставкою 20,00% від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 2025 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. П.1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Фактично ці ж умови отримання кредиту зафіксовані у Паспорті споживчого кредиту (а.с. 22-23) На виконання умов укладеного договору 01.08.2021 ТОВ «Мілоан» було перераховано відповідачу на її банківську картку 5 000,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються, крім наданого суду позивачем розрахунку заборгованості ( а.с.61), платіжним дорученням 52655049 від 01.08.2021 ( а.с.57). 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», було укладено Договір відступлення прав вимоги №12Т відповідно до якого кредитор передав новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказані в реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками ( а.с.26-34). На виконання умов зазначеного договору ТОВ «Діджи Фінанс» було сплачено ТОВ «Мілоан» кошти, що підтверджується копіями платіжних інструкцій ( а.с.8-11). Відповідно до умов зазначеного договору позивач набув право вимоги до відповідача по кредитному договору № 5124823 від 01.08.2021, що підтверджується витягом з Додатку № 1 до Договору Факторингу №12Т відповідно до якого заборгованість [PERSON] становить 14 425 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000 грн., заборгованість за відсотками становить 8 425 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.12 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпис) одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.2ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і по\-випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісної г кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно укладеного Кредитного договору № 5124823 від 01.08.2021 отримала від ТОВ «Мілоан кредит в сумі 5 000 грн. Розмір заборгованості по кредиту підтверджено позивачем копією платіжного доручення 52655049 від 01.08.2021 про перерахування коштів ( а.с.57). За таких обставин, на переконання суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 5 000 грн. підлягають задоволенню. Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача за договором в частині нарахованих відсотків за користування кредитом. Суд враховує, що Договором про споживчий кредит № 5124823 від 01.08.2021 передбачено, що відповідачу кредит надано строком до 28.08.2021 на 27 днів, розмір відсотків згідно додатку №1 до цього договору встановлено в сумі 2 025 грн (5000*27*1,50%/100=2025), комісія 1 000 грн., а тому саме в цьому розмірі (3 025 грн.) підлягають до стягнення відсотки за користування кредитом та комісія. Відповідно до п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних ( базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору. Однак, в порядку ч.3 ст.12, ч.І ст.81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування відповідно до п.п.2.3.1.1.-2.3.1.2 Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.п.4.1., 4.2. Договору. Отже, позивачем нараховувалися проценти після закінчення строку дії договору, тобто після закінчення строку дії Договору про споживчий кредит №5124823 від 01.08.2021. Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд також враховує, що позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит №5124823 від 01.08.2021 в розмірі 8 025 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000 грн., заборгованість за відсотками становить 2 025 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому, оскільки позов задоволено на 55,63%(8 025х 100 : 14 425), судовий збір слід стягнути в розмірі 1194,49 грн. (2147,20 х 55,63 % : 100). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року, детальним описом робіт виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 11.12.2023 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката становить 6 000 грн. ( а.с.38-49) Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 3 337,80 грн.

Outcome: partial