Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 18.01.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №7931866, відповідно до якого [PERSON] отримав позику у розмірі 10 000 грн. 11.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-36/23, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 34550 грн. та складається з: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24550 грн. - заборгованість за процентами. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.01.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2024 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Подав до суду відзив, в якому частково визнав позовні вимоги, а саме не заперечував проти стягнення тіла кредиту у розмірі 10 000 грн. та відсотків у розмірі 3 750 грн., посилаючись на те, що строк кредитування закінчився, а новий строк не було погоджено, у зв`язку з чим кредитодавець втратив право нараховувати відсотки. Вказував, що позивачем не надано доказів на підтвердження суми наданого кредитного ліміту та суми заборгованості, а також розміру нарахованих відсотків. Вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості неналежним доказом, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного 18.01.2023 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору позики №7931866 відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10 000 грн., строком на 30 днів з базовою процентною ставкою 37,21% за перший день користування позикою (2,50% з другого дня користування до дня повернення позики, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 4150,14%), і зобов`язався виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та у строки визначені договором. Пунктами 17,18 договору передбачено, що якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього договору нарахувати пеню у розмірі 2,70% за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. У випадку перевищення суми позики розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою, її частиною, у розмірі 2,70% за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 10 000 грн. Однак [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом. В подальшому, 11.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-36/23, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Після укладення кредитного договору відповідач своїх зобов`язань не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 34 550 грн. та складається з: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24 550 грн. - заборгованість за процентами. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів. Щодо тверджень відповідача про неправомірність вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами після спливу строку кредитування, суд вважає за можливе відмітити наступне. Пунктом 2 укладеного договору позики визначено, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період карантину) становить 2, 70. Термін кредитування становив з 19.01.2023 по 18.02.2023. Вказані умови договору були узгоджені сторонами під час укладення договору позики, тому є обов`язковими до виконання. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що сторони передбачили можливість нарахування відсотків за користування позикою у випадку користування позикою понад строків, які визначені договором. Таким чином, твердження відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved