Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

08.11. 2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ПАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» до [PERSON] , в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 22345, 00 грн., та витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 14.04.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203592102. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 24.07.2021 р. на а/д Київ-Харків-Довжанський Хасанбейоглу Омер Рагіп, керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] » допустив зіткнення з автомобілем «Chery», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 08.11.2021 року у справі № 545/2435/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та відповідно винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася страхова компанія потерпілого та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК ІНТЕР-ПОЛІС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 59\~375,00 грн., що стало підставою звернення до суду. 08.11.2023 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А. Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 09.11.2023, відповідач за адресою, зазначеною у позові, не значиться. Інших відомостей щодо місцеперебування [PERSON] інформаційна довідка не містить. Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.11.2023\~позовну заяву\~прийнято до розгляду та відкрито\~спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.\~ Представник позивача\~\~в судове засідання\~\~не з`явився, про час, день та місце розгляду справи\~\~повідомлений у встановленому законом порядку, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Крім того, виклик відповідача також здійснювався через офіційний сайт судової влади України, відповідно до приписів ч.10 ст. 187 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надавала, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи\~\~та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.11.2021, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти\~неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850\~(вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави. Стягнуто з [PERSON] \~на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. Судовим розглядом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складено внаслідок ДТП, а саме, водій [PERSON] 24.07.2021 року близько 09 год. 30 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський, 344 км - 800 м, керуючи транспортним засобом Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] в напрямку м. Київ, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Chery Tiggo д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд, вважає доведеною вину [PERSON] у настанні ДТП та завданні шкоди транспортному засобу Chery Tiggo д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується, зокрема, обставинами, викладеними у постанові Полтавського районного суду Полтавської області від 08.11.2021, яка відповідно до ч.6\~ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою для суду в межах розгляду даної справи. Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»). На час ДТП між [PERSON] та ПрАТ СК «Універсальна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3111/232/001016 від 24.05.2021, відповідно до умов якого застраховано транспортній засіб Chery Tiggo д.н.з. [NUMBER] . 27.07.2021 [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Універсальна» з повідомленням про настання події, та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV. Відповідно до статей 3,5\~Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 вказаного Закону\~визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до положень\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону\~визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до акту № 412 від 03.08.2021 було оглянуто транспортний засіб Chery Tiggo д.н.з. [NUMBER] та визначені пошкодження внаслідок ДТП. Відповідно до аварійного сертифікату від 18.08.2021 розмір страхового відшкодування склав 62500, 00 грн. На підставі заяви [PERSON] та наданих документів, було складено страховий акт № 107486/1 від 26.08.2021. Згідно страхового акту № 107486/1 від 26.08.2021 ПрАТ СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 62500, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №13314 від 27.08.2021. 14.04.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203592102. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] ». 24.09.2021 ПрАТ СК «Універсальна» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» із заявою про виплату страхового відшкодування. 20.10.2021 між ПрАТ СК «Універсальна» та ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» складено угоду про здійснення страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 1156/4211/59/21 від 04.10.2021 ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ СК «Універсальна» в розмірі 59375, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 5246 від 21.10.2021. Відповідно до підпункту 6) підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. За приписами\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою мас право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. За положеннями ст.76, частин 1,\~2\~ст.77, ч. 2 ст.78\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які зазакономможуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частин 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доводяться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відшкодував завдану шкоду, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом повно і всебічно було з`ясовано обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, відповідно до яких, ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» дійсно здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ СК «Універсальна», та завдані збитки складають 59375, 00 гривень. Разом з цим, відповідно до ч. 2\~ст. 264 ЦПК України,\~при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Так, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що представником позивача заявлено вимоги про стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 22345, 00 грн. При цьому, зазначені вимоги представника позивача, викладені в ухвалі судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 про відкриття провадження у справі. Зазначену ухвалу отримано уповноваженою особою ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» 27.11.2023, на підтвердження чого, в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення про отримання поштового повідомлення. Однак, під час розгляду справи, клопотань або заяв щодо уточнення позовних вимог від представника позивача до суду не надходило. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» та стягує з відповідача [PERSON] збитки у розмірі 22345, 00 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.141 ЦПК України. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved