Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сумської міської ради в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії по приватизації квартириі свої позовні вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] є неприватизованою та перебуває у комунальній власності Сумської міської територіальної громади. Квартира надавалася [PERSON] , батьку її колишнього чоловіка [PERSON] на склад сім`ї 3 особи. На даний час у вказаній квартирі зареєстрована та проживає лише позивачка з 25 грудня 1975 року. Бажаючи скористатися правом на приватизацію квартири, вона звернулася до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, однак їй було відмовлено через відсутність ордеру про надання житлової площі. Ордер у неї відсутній, оскільки був зданий для прописки, ще батьком її колишнього чоловіка, коли сім`я заселялася в дану квартиру. Вважає, що таким чином порушено її законне право на приватизацію житла, так як вона не використала житловий чек. А тому просить зобов`язати Сумську міську раду в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] без надання ордеру шляхом видачі свідоцтва про право власності на житло на [PERSON] . Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 06 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 16 лютого 2024 року. 16 лютого 2023 року судове засідання не відбулося, наступне судове засідання призначено на 26 квітня 2024 року. Позивачка [PERSON] , її представник адвоката Сергеєва С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять суд позов задоволити. Відповідач Сумська міська рада в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради в письмовому відзиві заперечують проти задоволення позову. Суд, вислухавши позивачку, адвоката Сергеєву С.А., вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 25 грудня 1975 року по теперішній час зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 19.09.2023 року (а.с.18). На даний час вказана квартира знаходиться в комунальній власності Сумської міської територіальної громади, що підтверджується довідкою наданою Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (а.с.13). Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 09.10.2023 року №116.145-33/364, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] значиться в основних списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів. Житловий чек не використаний (а.с.21). Позивачка звернулася до управління «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради для приватизації вказаної квартири. Однак їй було відмовлено у передачі у приватну власність квартири [ADDRESS] , оскільки не надано копію ордеру. Відмова відповідача є незаконною, виходячи з наступного: Згідно ч. ч.1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішення відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовляти мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках, у приватизації займаної ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п. 4 ст. 5 вище вказаного Закону України право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах. Відповідно до п.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках: квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації житла є вичерпним. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є у комунальній власності. Позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність його проживання ніхто не оспорює. Таким чином, відмова відповідача позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Право позивача порушено і підлягає захисту в суді. На підставі викладеного,

Outcome: approved