Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 16.05.2019 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 126. В обґрунтування позову позивач вказав, що спільне сімейне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до постійних сварок, втрати почуття кохання. Вказав, що шлюб з відповідачем на даний час існує формально, оскільки вони проживають окремо вже тривалий час, спільного господарства не ведуть. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Ухвалою суду від 08.08.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 11.10.2023 року ухвалою суду було\~розглянуте клопотання\~відповідача [PERSON] \~про надання\~строку для\~примирення,\~яке \~задоволено судом\~та сторонам по справі наданий строк для примирення терміном \~в три місяці відповідно до ст. 111 СК України. Провадження у справі у зв`язку з цим було зупинено. Примирення між сторонами не відбулося, а тому, відповідно до ст. 254 ЦПК України, провадження по даній справі було поновлено ухвалою суду від 07.02.2024 р. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. У поштових повідомленнях від 20.02.2024 р. та 09.04.2024 р. листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.05.2019 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та про що зроблений відповідний актовий запис № 126. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Судом також встановлено, що протягом наданого судом строку для примирення тривалістю три місяці, фактичне примирення між сторонами так і не відбулося, про що свідчить заява позивача в якій останній наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй шлюбне прізвище. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved