Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в обґрунтування вказує, що [PERSON] [INFO] , проживаюча за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] .Ним отримано від Державної виконавчої служби Дарницького району м. Києвалист [NUMBER] від 16.10.2023 року, в якому повідомлено про відкриття виконавчого провадження ВПН [NUMBER] та зазначено розмір заборгованості по аліментам на 01.10.2020 року в розмірі 8435, 50 грн. Державним виконавцем було надано Довідку, де зазначено розрахунок аліментів від середньої заробітної плати по регіону місця проживання боржника - місту Києву, за вересень 2023 року - це 21347, 00 гривень.Судовий наказ №555/1676/23 від 14.08.2023 року не отримував, дізнався про нього спочатку випадково, а потім у листі виконавчої служби № 72685947 від 16.10.2023 року, якій йому було вручено 25.10.2023 року.З текстом судового наказу ознайомився через Єдиний державний реєстр судових рішень.Проти рішення у судовому наказі не заперечує, вважає його вірним та необхідним у зв`язку з небажанням матері дитини підтримувати його зв`язок з дитиною.Починаючи з дня народження дитини, [PERSON] виконував свій обов`язок, щодо матеріальної підтримки. Завжди підтримував морально та прагнув спілкування з дитиною. Наразі не має такої можливості через негативне відношення його матері до його побачень з сином. Неодноразово звертався за допомогою з цього питання до Служби у справах дітей м. Березне.В серпні 2022 року був звільнений з роботи і до даного часу не зміг влаштуватись через хворобу та вік, що не відповідає вимогам роботодавців по наявним вакансіям за її спеціальністю. Вимушений був час від часу працювати водієм, що не приносило стабільного заробітку.Має намір в найближчий час влаштуватись на постійну роботу.Його стан здоров`я відображено у виписці сімейного лікаря від 25.10.2023 року . У зв`язку з важкою хворобою на протязі останніх 11 років вимушений сплачувати за лікування та обстеження, що складає від 6 до 10 тисяч гривень на місяць в залежності від динаміки хвороби. Назви препаратів та їх дозування вказані у медичній виписці, а подальше загострення хвороби потребує більших витрат на лікування.Зважаючи на це, на даний час, в нього немає матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі більше 5-ти тисяч гривень на місяць, як вказано у довідці Державної виконавчої служби. Клопотання, процесуальні дії у справі. 31 жовтня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. 14 листопада 2023 року від представника відповідача, адвоката Щур О.В., надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказав , що не визнає позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач в судове засіданні не з`явився - повідомлений належним чином. Представник відповідача- адвокат Щур О.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно судового наказу виданого Березнівським районним судом Рівненської області від 14 серпня 2023 року стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно дост.182СК України,при визначеннірозміру аліментівсуд враховує: станздоров`ята матеріальнестановище дитини; станздоров`ята матеріальнестановище платникааліментів; наявністьу платникааліментів іншихдітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; наявністьна правівласності,володіння та/абокористування уплатника аліментівмайна тамайнових прав,у томучислі рухомогота нерухомогомайна,грошових коштів,виключних правна результатиінтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведеністягувачем аліментіввитрати платникааліментів,у томучислі напридбання нерухомогоабо рухомогомайна,сума якихперевищує десятикратнийрозмір прожитковогомінімуму дляпрацездатної особи,якщо платникомаліментів недоведено джерелопоходження коштів; іншіобставини,що маютьістотне значення. Розміраліментів маєбути необхіднимта достатнімдля забезпеченнягармонійного розвиткудитини. Мінімальнийгарантований розміраліментів наодну дитинуне можебути меншим,ніж 50відсотків прожитковогомінімуму длядитини відповідноговіку. Мінімальнийрекомендований розміраліментів наодну дитинустановить розмірпрожиткового мінімумудля дитинивідповідного вікуі можебути присудженийсудом уразі достатностізаробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно доч.3ст.181СК України,за рішеннямсуду коштина утриманнядитини (аліменти)присуджуються у частці віддоходу їїматері,батька абоу твердійгрошовій суміза виборомтого збатьків абоінших законнихпредставників дитини,разом зяким проживаєдитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування в справах даної категорії є наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, інших істотних обставин. Спір між батьками щодо розміру додаткових витрат може бути вирішено судом. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів, які б були підставою для зміни їх розміру, а також не надано жодних доказів на підтвердження підстав внесення коригувпання щодо способу розрахунку виплати аліментів . З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з підстав та мотивів викладених вище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed