Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

14 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Полонської міської ради Хмельницької області про відібрання дітей від батька без позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що позивач є матір`ю двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] З батьком дітей, відповідачем по справі позивач відносин не підтримує жодних. Через його протиправну поведінку, яка проявлялася в фізичному насиллі відносно неї, вони перестали проживати разом та не підтримують спільні інтереси сім`ї, не переймаються спільними проблемами у них повністю зник спільний інтерес один до одного. Відповідач по справі регулярно зловживає наркотичними засобами, та під дією невідомих їй речових поводить себе неадекватно. Відповідач [PERSON] вирішив, що їхнім спільним дітям буде краще з ним проживати, тому протиправно утримує їх біля себе, не даючи позивачці навіть на вихідних бачитися з дітьми. Відповідач не може адекватно сприймати реальність, він повністю порушив дітям навчальний процес. Вони нерегулярно відвідують школу, відповідач по справі маніпулює свідомістю дітей, спотворює дійсність, не дозволяє їй з ними спілкуватися, діти не відвідують регулярно школи, а тому мають проблеми з навчанням, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити вимоги позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Третя особа: Служба у справах дітей Полонської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Батьки не проживають однією сім`єю, та не підтримують між собою жодних відносин. Після розірвання шлюбних стосунків відповідач [PERSON] протиправно утримує дітей у себе. Діти не відвідують регулярно школи, мають проблеми з навчанням. Відповідача тричі було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей. Відповідач не має власного житла, разом з дітьми проживає на орендованій квартирі, не облаштував нормальні умови для того, аби діти могли дистанційно навчатися. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Частиною 1 ст.152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1,3 ст.170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно рішення № 489 від 13.03.2023 року виконавчого комітету Понінківської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області було визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] за її місцем реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно висновку про доцільність відібрання дітей, затвердженого рішенням № 40 від 29.02.2024 року виконавчого комітету Понінківської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області вбачається за доцільне відібрати дітей [PERSON] та [PERSON] від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі наведеного, ст.ст. 150-155, 170 СК України та

Outcome: approved