Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

14.02.2024 представник позивачки адвокат Павлюк С.О. звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю у три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. Вимоги позову мотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] всю належну їй частину домоволодіння з усіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач неодноразово намагалася звернутися до нотаріальної контори задля подання заяви про прийняття спадщини, проте перешкоду їй створювали обставини, викликані військовою збройною агресією російської федерації проти України. 28.11.2023 приватний нотаріус у своїй постанові відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася, тобто вважається такою, що спадщину не прийняла. У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Суд своєю ухвалою від 19.02.2024 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Суд своєю ухвалою від 18.03.2024 закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення . Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04.01.2022 серії [NUMBER] , та після її смерті відкрилась спадщина на майно. Відповідно до копії заповіту від 21.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Зідрашко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 96, 97, [PERSON] належну їй частину домоволодіння з усіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Бердніковою А.Ю. у своїй постанові від 28.11.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно і ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У частині 3 ст. 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачка посилалася на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також вважала, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Вказані обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення. Крім того згідно з правовою позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, враховуючи наведене вище, а також оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved