Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 24094,34 грн, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка сталася\~04.10.2021 з вини водія [PERSON] , який керував траспортним засобом марки «Mersedes Benz», державний номерний знак « [NUMBER] ». Зазначає, що\~між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») та\~ [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобів\~№204939378, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mersedes Benz», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку з вини [PERSON] сплатити на користь потерпілого страхове відшкодування. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Daewoo Nubira» державний номерний знак « [NUMBER] », завдано матеріальні збитки. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору\~страхування на підставі страхового акту № 2183607-1, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 24094,34 грн.,\~що підтверджується платіжним дорученням. 16.12.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» як Первісним кредитором та Фізичною особою-підприємцем « [PERSON] » (далі ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги (далі Договір), відповідно до якого новий кредитор (ФОП [PERSON] ) отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № 204939378, таким чином, до\~Позивача перейшло право вимоги на відшкодування збитків у порядку регресу, а тому, просить суд стягнути 24094,34 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 11771,20 грн. Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області 02.02.2022 року. Після відновлення процесуальної діяльності установи та підтвердження наявності справи, розгляд продовжився. 05.12.2023 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, поштове відправлення містить відмітку «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою».. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалу про заочний розгляд постановлено без виходу до нарадчої кімнати. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між\~Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») та\~ [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобів\~№204939378, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mersedes Benz», державний номерний знак « [NUMBER] ». Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.11.2021 року у справі № 766/18702/21 [PERSON] визнано винним за ст. 122-4, ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом. Крім цього, вказаною постановою суду встановлено наступні обставини: 04.10.2021 року близько 20-25 годин [PERSON] керуючи транспортним засобом Mercedes Benz реєстраційний номер [NUMBER] в м. Херсоні, по вул. Бериславське шосе, 6а був причетний до ДТП з т/з Daewoo Nubira н/з 80600ХО та місце пригоди покинув, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП. Крім того, 04.10.2021 року близько 21-21 годин [PERSON] керував транспортним засобом Mercedes Benz реєстраційний номер [NUMBER] в м. Херсоні, по вул. Заводська, 76 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними алкотестера «Драгер» згідно якого вміст алкоголю становить 2,28% чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. 22.12.2021 року постановою Херсонського апеляційного суду, судове рішення суду першої інстанції у справі № 766/18702/21 залишено без змін. На підставі страхового акту № 204939378-1 від 13.07.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування на користь\~власника пошкодженого майна\~у розмірі 24094,34 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 49674 від 13.10.2021 року. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до ст. 5 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи. Як вказує п. 22.1 ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Таким чином, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 24094,34 грн., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП\~04.10.2021 року,\~ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування. 16.12.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » укладено Договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору (п. 6 додатку № 1), в тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № 204939378. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. З метою досудового врегулювання спору, 29.12.2021 Відповідачеві направлено Повідомлення про відступлення права вимоги та Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак Відповідач у добровільному порядку не погасив заборгованості, у зв`язку із чим, позивач змушений звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Згідно зі\~ст.\~993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що твердження,\~викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог\~та стягнення з відповідача на користь позивача\~ФОП [PERSON] \~завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 24094,34 грн. Також, позивач в позовній заяві просить також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, як зазначено у позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у вищевказаній постанові, при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. При цьому, ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову. Так, судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом 25 травня 2021 року між\~ФОП\~« [PERSON] », з одного боку та Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі Голови Адвоката Самойленка Петра Миколайовича, який діє на підставі Статуту адвокатського об`єднання, укладено договір № 1818\~Про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до умов вказаного Договору, Виконавець зобов`язався надати клієнту правничу допомогу та юридичні послуги. Згідно п. 1 Додаткової угоди № 2 до вказаного Договору, сторонами визначено порядок оплати правничої допомоги Адвокату за надання правової допомоги у спорі про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] збитків в порядку регресу за договором страхування. Крім того, Додатковою угодою погоджено вартість робіт за надання правничої допомоги за Договором, яка складається з: вивчення матеріалів страхової справи, формування правової позиції; підготовки та відправки запитів до поліції та суду про отримання матеріалів про ДТП; підготовки позовної заяви для подачі позову до Подільського районного суду м. Києва; підготовки процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову; підготовки заяв, клопотань до Херсонського міського суду Херсонської обалсті. Кількість витрачених годин становить 9,5 год, а сумарна вартість робіт становить 11711,20 грн. [PERSON] оплатив кошти у розмірі 11771,20 грн. на розрахунковий рахунок АО «АДВОКАТУС», що підтверджується платіжним дорученням №63 від 14.02.2022 року. Тобто позивачем було отримано послуги з професійно-правничої допомоги у даній справі, яка складалась із підготовки та подання зазначеної позовної заяви до суду, у зв`язку із чим, вартість таких послуг підлягає до стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, відповідно до\~статті 141 ЦПК України, з відповідача. підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у 992,40 грн., сплачена позивачем при поданні позову.

Outcome: approved