Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

позивач [PERSON] 10.04.2024 звернувся в суд із позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачкою [PERSON] 2 вересня 2020 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №301. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.02.2020 було зареєстровано шлюб з відповідачкою [PERSON] У шлюбі у них дітей немає. Спочатку їх подружні відносини складались добре, однак протягом останнього часу стосунки між ними розладнались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. З 06.01.2024 вони не проживають разом, спільний побут не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Таким чином, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою від 11.04.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача адвокат Кіт У.В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що наведені в такому, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 22.04.2024 подала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 2 вересня 2020 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №301. У шлюбі у них дітей немає. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Щодо вирішення судових витрат у справі, слід вказати таке. Згідно із квитанцією №171760064 від 04.04.2024 АТ «Укрсиббанк», а також виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 04.04.2024, позивачем [PERSON] при поданні даної позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 1\~211,20 грн. Оскільки позивач в позовній заяві просив не стягувати судовий збір із відповідачки в його користь, враховуючи принцип диспозитивності процесу, вказаний розмір судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: approved