Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

23.02.2024 р., позивачка звернулася до Овідіпольського районного суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд: визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), у відповідності до рішенням Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області від 28.01.2022 за № 582 IIIV, право реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельної ділянки загальною площею 0,0783 га, кадастровий номер 5123755300:02:008:0723, с цільовим призначенням «для індивідуального садівництва», розташованої у смт Великодолинське Одеського району Одеської області, ОК «СГК Локомотив», ділянка № [NUMBER] ; визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), якій помер [INFO] , права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого у [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5123755300:02:008:0723. В обґрунтування свого позову зазначила, що 07 грудня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про укладення шлюбів зроблено запис № 16 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] працював у Локомотивному депо м. Одеса, де у 1988 році, після вступу у садівницьке товариство «Локомотив», отримав земельну ділянку та дозвіл на будівництво на вказаної ділянці будинку та господарських прибудов. Вказана земельна ділянка розташована у [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці [PERSON] , у відповідності до отриманого дозволу, побудував будинок загальною площею 56,76 м-2, що підтверджується свідоцтвом на будівництво літнього садового будинку (копія додається). У відповідності до змісту свідоцтва на будівництво літнього садового будинку та прибудов (на 22 км перегону Ксеново-Аккаржа) виданого [PERSON] садівницьким товариством «Локомотив» (копія додається): - Протоколом № 1 від 22.02.1989 року прийнято рішення про прийняття [PERSON] у члени садівницького товариства «Локомотив»; - На земельної ділянки № [NUMBER] площею 600 м-2 [PERSON] дозволено будівництво будинку та господарських прибудов; - Будівництво дозволено рішенням Овідіопольського РИК № 548 від 29.12.1988 та сумісним рішенням адміністрації та профкому Локомотивного депо Застава1 від 22.02.1989 року; - Будівництво розпочато у 1992 році та закінчено у 1994 році; - У відповідності до схеми площа будинку складає 56,76 м-2; - Свідоцтво затверджено районним архітектором та головою спілки. Дозвіл на будівництво вказаного житлового будинку отриманий у 1989 році, будівництво розпочато у 1992 році та закінчено у 1994 році, що не є самочинним будівництвом згідно з Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, та не потребує дозволу на виконання будівельних робіт. В подальшому, рішенням Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області від 28.01.2022 за № 582 IIIV прийнято рішення про у передачу безоплатно у приватну власність [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) земельної ділянки загальною площею 0,0783 га, кадастровий номер 5123755300:02:008:0723, с цільовим призначенням «для індивідуального садівництва». У відповідності до змісту п. 3.1 вказаного рішення, [PERSON] було надано право на проведення заходів, направлених на державну реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А саме, вказано …здійснити заходи щодо державної реєстрації права власності на земельні ділянки, зазначені в Додатку, відповідно до вимого закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»… Однак, виконати необхідні заходи щодо державної реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку [PERSON] не встиг, так як у 2022 році захворів та після тяжкої хвороби 05.04.2023 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 07.04.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис 3826. Дружиною [PERSON] [PERSON] , як спадкоємцем першої черги, була подана приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Богун І. А. заява про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було усно відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (кадастровий номер 5123755300:02:008:0723), у зв`язку з тим, що [PERSON] не були виконані усі необхідні заходи щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Також, нотаріусом було усно відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що не дає змоги встановити склад спадкового майна. Отже, реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивачка не може, тому вимушена звертатися до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, зазначив про розгляд справи за відсутності представника. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР (яка діяла до 13.12.1995) і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved