Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач,\~ [PERSON] звернулася з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила,\~що під\~реєстрації нерухомого\~майна,\~а саме\~ будинку,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~наявне обтяження,\~на підставі\~ \~ухвали б/н\~ від\~30.10.2001\~Вільнянського районного\~суду \~Запорізької області,\~в якій\~зазначено про\~накладення арешту\~на \~майно,\~яке належить\~ [PERSON] ,\~її колишньому\~чоловіку,\~який не\~був ніколи\~власником будинку,\~ виконавчих\~проваджень \~щодо\~неї\~ та\~її колишнього\~чоловіка немає,\~остання\~не\~є боржником\~за зобов`язаннями,\~\~у \~зв`язку\~з \~чим виникла\~необхідність \~зняти\~арешт в\~судовому\~порядку,\~просила розглянути\~справу за\~її відсутності,\~на позові\~наполягала. Відповідач та треті особи заперечень щодо позову не надали. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.07.1991 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після укладання вищевказаного шлюбу Позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 24.12.1992 [PERSON] отримала в дар від [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується доданим до матеріалів справи договором дарування зареєстрованого в реєстрі №2173 та посвідченого державним нотаріусом Коробкою О.В., та технічною документацією на вищевказаний житловий будинок, наданою на запит суду з ТОВ "ЗМБТІ", тобто зазначена нерухомість є особистою власністю позивача (ст. 24 КпШС , майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них). 20.07.2010 шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Згідно з інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно №354565531 від 15.11.2023, вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження, а саме: - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2062222, зареєстровано: 08.06.2005 14:24:09 за № 2062222 реєтратором: Вільнянська державна нотаріальна контора, 70002, Запорізька обл., Запорізький р., м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 6, підстава обтяження: ухвала, б/н, 30.10.2001, Вільнянський районний суд Запорізької області, об`єкт обтяження: невизначено, все майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2577739ZAP107, Архівна дата 13.11.2001, № реєстра: 83061-1152, внутр. №E901802E2CF23D2E6549; - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2062515, зареєстровано: 08.06.2005 14:48:25 за № 2062515 реєтратором: Вільнянська державна нотаріальна контора, 70002, Запорізька обл., Запорізький р., м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 6, підстава обтяження: постанова, 4966/2, 14.12.2001, Виконавча служба м. Вільнянськ, об`єкт обтяження: невизначено, все майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2633986ZAP107, Архівна дата 22.12.2001, дата виникнення: 22.12.2001 № реєстра: 85419-1152, внутр.. № B30180372DF23D283C38. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.12.2014 року (справа №314/5744/14-ц) відповідача [PERSON] , визнано таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Згідно відповіді з Вільнянської державної нотаріальної контори від 11.04.2024 №269/01-16 арешт на майно [PERSON] накладено згідно постанови державного виконавця ВДВС Вільнянського РУЮ про накладення арешту на майно боржника та заборони його відчуження 22.11.2001, на підставі ухвали суду б/н від 30.10.2001 виданої Вільнянським місцевим судом Запорізької області. \~ \~ \~ \~Згідно відповіді\~\~Вільнянського\~ відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Запорізькому районі\~Запорізької області\~\~від 15.02.2024\~року\~\~№ 29.9-38/1207\~\~на\~виконанні у\~відділі\~не\~перебувають й\~не\~перебували\~ виконавчі\~провадження\~\~ стосовно\~\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Разом з тим, вищезазначений арешт зберігається. Згідно відповіді нотаріальної контори арешт на майно саме [PERSON] в інтересах забезпечувальних позовних вимог [PERSON] накладено вищезазначеною ухвалою місцевого суду від 30.10.2001 року. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, згідно з якою вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами,установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд звертає уваг на те, що правова природа у забороні на майно полягає у реальному забезпеченні зобов`язання, тоді як в дійсній справі відсутні відомості про те, що зобов`язання на підставі якого виникло обтяження продовжує діяти зі спливом значного часу з моменту виникнення обтяження, все це з урахуванням, відсутності відомостей про здійснення будь-яких виконавчих дій щодо будь-яких боргових зобов`язань чи інших дій, які б були направлені на забезпечення погашення боргу чи наявності такого боргу, свідчить про те, що наявне спірне обтяження не виконує свою основну роль й не направлено на реальне забезпечення зобов`язання. Оскільки судом не встановлено наявності на даний момент відповідного зобов`язання на забезпечення виконання чого було накладено арешт, будь-яких дій направлених на забезпечення погашення будь-якого боргу не здійснювалося більше 20 років, дійсних виконавчих проваджень щодо вищезазначеного майна немає, арешт не направлений на реальне забезпечення зобов`язання, тому існування такого арешту на думку суду є суттєвим втручанням у здійснення позивачем його права власності на майно, яке порушує баланс між публічним й приватним інтересом, у зв`язку з чим необхідно зняти відповідний арешт. Вищезазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.10.2020 року у справі 446/1366/18. Враховуючи заяву позивача, судовий збір залишається за останнім,

Outcome: approved