Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Бухтоярова Оксана Василівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавчий комітет Ужгородської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання батьківства, згідно з яким просить: визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі «батько» [PERSON] , [INFO] , та видати нове свідоцтво про народження; зобов`язати [PERSON] усунути позивачу - [PERSON] перешкоди вихованні та побаченнях з малолітньою [PERSON] і встановити позивачу - [PERSON] , порядок побачень з [PERSON] : 4 дні на тиждень, а саме: в понеділок, середу, суботу, неділю протягом трьох годин з 10.00 по 13.00 кожного дня. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами виникли позашлюбні відносини, після новин про вагітність відповідачки спільно відвідували всі прийоми в гінеколога [PERSON] в ТОВ "Клініка здорової родини "Астрамед" в м.Ужгороді по вул.Перемоги, 21. В неї була заведена індивідуальна карта вагітної та породілі, де позивач був записаний як батько дитини, якою вагітна [PERSON] . Вищевикладене підтверджується переписками з відповідачкою, спільними фото та відео. У червні 2022 року відбувся розрив стосунків. В серпні 2022 року позивач вимушений був виїхати з України в зв`язку з об`єктивними обставинами непереборної сили, запропонувавши відповідачці спільний виїзд разом з її донькою [PERSON] (норвезька компанія була готова сплатити за квитки, але далі лише допомогу держави), але відповідачка відмовилася. 25.09.2022 року позивач виїхав з України, залишивши кошти на пологи і запропонував найняти доглядальницю для післяпологового періоду. Далі з відповідачкою підтримували спілкування, переписувалися, позивач постійно цікавився її життям та вагітністю. [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідачка оформила статус одинокої матері і запис про народження дитини був проведений за вказівкою матері. По батькові донька вказана за позивачем - [PERSON] . 04.05.2023 виїжджав у творче відрядження. 01.06.2023 року в черговий раз запропонував відповідачці узаконити батьківство за взаємною заявою до РАГСу, однак зіткнувся з відмовою. 11.08.2023 року відповідачка заблокувала позивача в мобільних додатках Телеграм та Месенджер, через які здійснювалася комунікація і припинила пересилати фотографії та інформацію про спільну доньку. 02.10.2023 року позивач повернувся в Україну, побачень з донькою не відбувалось. Відповідачка перешкоджає брати участь у вихованні дитини та в побаченнях з дитиною. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідач 05.12.2023 подала відзив на позов, факт батьківства позивача [PERSON] не заперечила, однак і підтверджувати його батьківство не може. Проти проведення судово-генетичної експертизи не заперечує в разі покладення всіх судових витрат на позивача [PERSON] у зв`язку з його ініціативою проведення даних процесуальних дій. Враховуючи те, що позивач [PERSON] проживає на зйомному житлі, яке не облаштоване для побачень з немовлям, а також відсутність будь якого досвіду у спілкуванні з дітьми, а тим більше, дитина не знає особу позивача, то вимогу про частоту побачень - чотири рази на тиждень є надмірною, в цій частині заперечує. Просить суд зобов`язати позивача обгрунтувати дану вимоги та надати суду докази готовності до спілкування з грудним немовлям. Також просить суд врахувати малий вік дитини, а саме: 1 рік, а також звернути увагу на відсутність запитів до клініки «Дбаю» про наявність чи відсутність будь яких захворювань дитини, що підтверджувало би зацікавленість позивача, як батька, у житті та здоров`ї дитини. Позивачем було здійснено оплату проведення аналізів та 3 консультацій лише з 20.08.2023, а вагітність фактично розпочалась з березня 2022 року. Позивач є громадянином Росії і мета встановлення батьківства не досягнення справедливості та кровних зв`язків, а укорінення в Україні та отримання законних підстав проживати на території держави. Вважає вимогу про встановлення графіку побачень передчасною, тому що доцільним було звернення в першу чергу до Органу опіки та піклування для всебічного з`ясування обставин після набрання законної сили рішення про встановлення батьківства, тому дану вимогу заперечує повністю. У відповіді на відзив позивачем вказано, що не наполягає на проведенні експертизи, якщо поданих доказів достатньо, з метою дотримання та забезпечення якнайкращих інтересів дитини є доцільним здійснення обстеження умов проживання доньки [PERSON] за її місцем проживання з відповідачкою. На заперечення відповідача щодо досвіду спілкування з немовлям - не проти необхідної присутності матері (за винятком інших членів її сім`ї, коханців, та будь яких третіх осіб тощо). Розгляд справи відкладено на 05.01.2024 у зв`язку з неявкою відповідачки. У судовому засіданні представник відповідачки повідомила про визнання позовних вимог в частині визнання батьківства, розгляд справи відкладено, щодо решти позовних вимог, то сторонам надано час для добровільного їх врегулювання. У судове засідання 24.01.2024 відповідач та її представник не з`явились, розгляд справи відкладено. Позивач подав заяву про зменшення та збільшення позовних вимог від 24.01.2024, згідно з якою просить визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини- [PERSON] , [INFO] . 3обов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді внести зміни до актового запису № 1173 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , скасувавши запис: в графі «Відомості про батька» "Прізвище, власне ім`я, по батькові": [PERSON] "Громадянство": Україна; скасувавши запис: "Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України»; внісши: в графі «Відомості про батька» "Прізвище, власне ім`я, по батькові": [PERSON] , "Громадянство": Російська Федерація, та видати нове Свідоцтво про народження. Визначити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] , «[PERSON]", змінивши його з " [PERSON] " на " [PERSON] " та видати нове Свідоцтво про народження з прізвищем [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у вихованні та побаченнях з малолітньою [PERSON] і встановити [PERSON] , порядок побачень з [PERSON] 3 дні на тиждень, а саме: в середу з 17 до 19 години, в суботу з 11 до 14 години, в неділю з 11 до 14 години, під час яких, зобов`язати [PERSON] не заважати спілкуванню батька з донькою, не настроювати дитину на негативне пряме чи опосередковане відношення до батька, не створювати конфлікту чи іншу негативну напружену обстановку, сприяти дружелюбній і позитивній атмосфері. Зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди участі в житті малолітньої [PERSON] шляхом: спільного з батьком дитини прийняття ключових рішень щодо життєдіяльності дитини, спільного з батьком дитини прийняття рішень щодо оформлення дитини та відвідування нею дитячих дошкільних та шкільних навчальних закладів, гуртків, секцій, розвиваючих занять, надання інформації про стан здоров`я дитини та її розвиток, спілкуванню та побаченню з дитиною за допомогою власних технічних засобів (мобільних телефонів, ноутбуків ) матері та батька дитини в дистанційному режимі по мобільному зв`язку та відеозв`язку, в тому числі з застосуванням месенджеру WhatsApp, месенджеру Telegram, месенджеру Facebook Messenger, застосунку Viber на час відряджень [PERSON] за межі міста Ужгорода Закарпатської області. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2024 зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України надати суду письмовий висновок щодо способів участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Заявою від 05.03.2024 відповідач уточнив позовні вимоги, згідно з якими просить: визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді внести зміни до актового запису № 1173 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , скасувавши запис: в графі «Відомості про батька» "Прізвище, власне ім`я, по батькові": [PERSON] "Громадянство": Україна; - скасувавши запис: "Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України»; - внісши: в графі «Відомості про батька» "Прізвище, власне ім`я, по батькові": [PERSON] , "Громадянство": Російська Федерація , - та видати нове Свідоцтво про народження. Визначити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] «[PERSON]", змінивши його з "[PERSON]" на " [PERSON] " та видати нове Свідоцтво про народження з прізвищем [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у вихованні та побаченнях з малолітньою [PERSON] і встановити [PERSON] , порядок побачень з [PERSON] 4 дні на тиждень, а саме: в суботу з 11:00 до 14:00 години, в неділю з 11:00 до 14:00 години, у вівторок з 15:30 до 18:30 години, в четвер з 15:30 до 18:30 годин, - під час яких, зобов`язати [PERSON] не заважати спілкуванню батька з донькою, не настроювати дитину на негативне пряме чи опосередковане відношення до батька, не створювати конфлікту чи іншу негативну напружену обстановку, сприяти дружелюбній і позитивній атмосфері. Зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди участі в житті малолітньої [PERSON] шляхом: спільного з батьком дитини прийняття ключових рішень щодо життєдіяльності дитини, спільного з батьком дитини прийняття рішень щодо оформлення дитини та відвідування нею дитячих дошкільних та шкільних навчальних закладів, гуртків, секцій, розвиваючих занять, надання інформації про стан здоров`я дитини та її розвиток, спілкуванню та побаченню з дитиною за допомогою власних технічних засобів (мобільних телефонів, ноутбуків) матері та батька дитини в дистанційному режимі по мобільному зв`язку та відеозв`язку, в тому числі з застосуванням месенджеру WhatsApp, месенджеру Telegram, месенджеру Facebook Messenger, застосунку Viber на час відряджень [PERSON] за межі міста Ужгорода Закарпатської області. Розгляд справи 05.03.2024 відкладався у зв`язку з ненадходженням висновку органу опіки та піклування. На виконання ухвали суду від 05.02.2024 орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради подав висновок від 08.03.2024 №186/17/01-12, згідно з яким рекомендує визначити [PERSON] , [INFO] , способи його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , народження, шляхом встановлення систематичних побачень наступним чином: щосуботи з 11.00 по 13.00; зустрічі проводити виключно в присутності матері дитини з можливістю присутності її старшої доньки [PERSON] , [INFO] . 11.03.2024 відповідач [PERSON] подала заперечення на заяву про зміну предмета позову, вказуючи на зловживання процесуальними правами позивачем та нестабільність у прийнятті рішень. Зазначає, що позивачем керує не бажання бачитись із дитиною, а особиста помста за невдачі у особистому житті з відповідачкою, а тому йому без різниці 3 рази, чи 4 рази, він легко змінює свою думку. А так як він вже залишав її, у стані вагітності, самою на 1 рік, та не цікавився і не підтримував ні фізично, ні морально, то де гарантія, що він не прив`яже дитину до себе, а потім так само не покине межі країни на невизначений термін. Вказує на недоведеність тверджень про неналежний матеріальний стан відповідачки, наявність скарг на [PERSON] , особисте життя відповідачки охороняється законом. Не заперечує аби позивач 1 раз на тиждень мав змогу познайомитися та поспілкуватися з дитиною. Але насамперед він зобов`язаний припинити паплюжити честь та гідність відповідачки, тому що побачення з дитиною не можуть проходити в обстановці сварок та образ в сторону матері, чим самим буде шкодити психіці дитини, вказала на належні умови проживання її дітей, а позивач комісію до себе не впустив. 13.03.2024 позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи аргументів стосовно заперечень [PERSON] на заяву про зміну предмета позову, вказує про свої первинні позовні вимоги, намагання піти на поступки з відповідачкою по графіку побачень з донькою, дії мотивує прихильністю до доньки, наводить факт колишнього місця роботи [PERSON] в Ужгородській міській раді, не уникання питань інспектування його місця проживання, оскільки таке визнано необов`язковим, відчуває ознаки дискримінації за національною ознакою під час роботи комісії. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 01.04.2024. Розгляд справи 01.04.2024 відкладався за заявою представника відповідача, причини неявки визнані поважними. 15.04.2024, 16.04.2024 у судовому засіданні оголошувались перерви. У судовому засіданні 24.04.2024 позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставі поданих доказів, повідомив також про дискримінаційні ознаки під час засідання органу опіки та піклування за національністю, не володіння ситуацією комісією, вважає стабільним місце проживання у м. Ужгород - за 10 років змінив 4 помешкання. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Вважає висновок органу опіки та піклування недопустимим доказом через недотримання вимог законодавства при його складанні. Даний позов виник виключно внаслідок дій відповідачки, яка ще на п`ять місяців позбавила батька побачень з дитиною. Відповідачка у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, окрім визнаних позовних вимог, зокрема, щодо побачень з дитиною, наполягала на одному побаченні з дитиною у тиждень, як це визначено у висновку органу опіки та піклування, вважає, що ставлення до неї батька дитини є зверхнім, позивач не має досвіду спілкування з маленькими дітьми, вважає свою присутність і присутність своєї старшої дитини при побаченнях обов`язковою. Представник відповідачки просила відмовити у задоволенні решти позовних вимог, окрім визнаних. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників розгляду даної справи, суд приходить до наступних висновків. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2022 вбачається, що [INFO] у м. Ужгород Ужгородського району Закарпатської області народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про народження [PERSON] складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23.11.2022 за №1173. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № витягу 00037608692 від 23.11.2022, номер актового запису 1173, відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце народження: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород; відомості про батька: [PERSON] , громадянство - Україна; відомості про матір: [PERSON] , громадянство - Україна. Відомості про батька записані відповідно до частини 1 стаття 135 Сімейного кодексу. До матеріалів справи додано також відповідь на адвокатський запит лікаря [PERSON] про прийом вагітної [PERSON] та [PERSON] як батька, останній був присутній на консультаціях, УЗД обстеженнях, оплачував огляди, у медичній документації зазначений як батько; результати лабораторних досліджень [PERSON] . Також додано лист на адвокатський запит Центру обробки спеціальної інформації ДПС України про перетин кордону Карташовим А. Позивачем додано довідку ПАТ КБ «Приватбанк» про переказ коштів відповідачці, та платіжні інструкції про неодноразовий переказ коштів для дитини. Батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно зі ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно до п. 10 вказаної Постанови в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.п. 18 п. 3 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У відзиві на позов відповідачка факт батьківства позивача [PERSON] не заперечує, однак і підтверджувати батьківство не може. У судовому засіданні представник позивача та позивач визнали позовні вимоги в частині визнання батьківства відповідача. Згідно з клопотанням від 26.01.2024 відповідач визнала батьківство позивача за донькою, визнала також внесення змін до актового запису про народження дитини, вказавши у графі батько - [PERSON] , видати нове свідоцтво про народження. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на досліджені судом письмові докази, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, визнаних відповідачем та добровільності їх визнання. Враховуючи установлені судом обставини, а також вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді внести зміни до актового запису № 1173 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , скасувавши запис: в графі «Відомості про батька» "Прізвище, власне ім`я, по батькові": [PERSON] "Громадянство": Україна; скасувавши запис: "Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України»; внісши: в графі «Відомості про батька» "Прізвище, власне ім`я, по батькові": [PERSON] , "Громадянство": Російська Федерація, та видати нове Свідоцтво про народження. Згідно зі ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з ч. 5 ст. 148 Сімейного кодексу України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Позивач просить визначити дитині його прізвище, бо є її батьком, є відомим художником, вважає, що з його прізвищем їй буде легше в житті, повідомив, що планував створення сім`ї з відповідачкою, однак під час вагітності в реєстрації шлюбу було відмовлено через його громадянство, а потім відповідачка розірвала відносини. Відповідачка просила відмовити у задоволенні даної позовної вимоги, не наводячи мотивів такого заперечення. Суд,

Outcome: partial