Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Позивач звернулась\~в суд\~з позовом,\~в якому\~просить встановити\~на її\~користь та\~користь членів\~її сім`ї безоплатний, безстроковий земельний сервітут щодо земельних ділянок, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та належать на праві власності відповідачам на право проходу та проїзду до житлового будинку, господарських будівель та споруд та для обслуговування та ремонту будинку та споруд, а саме зовнішніх стін житлового будинку літ «А», прибудови літ. «А,а1», ганку «а2», літньої кухні літ. «Б» погріб «Вв», що належать їй та розташовані за вказаною адресою, з проходженням меж земельного сервітуту: довжиною земельної ділянки земельного сервітуту 14,61 м, від [ADDRESS] , шириною земельної ділянки земельного сервітуту 1,2 9м площею земельної ділянки по [ADDRESS] земельного сервітуту 18,84 кв.м, для земельної ділянки [PERSON] , довжиною земельної ділянки земельного сервітуту 14,61 м, від [ADDRESS] , шириною земельної ділянки земельного сервітуту 1,29 м по [ADDRESS] , площею земельної ділянки земельного сервітуту 18,8 кв.м, для земельної ділянки [PERSON] , довжиною земельної ділянки земельного сервітуту 14,61 м від [ADDRESS] , шириною земельної ділянки земельного сервітуту 1,29 м. по [ADDRESS] , площею земельної ділянки земельного сервітуту 18,84 кв.м, для земельної ділянки [PERSON] . Позов мотивує тим, що 15.04.2021 року, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Биковим С.Є., нею здійснено купівлю 7/10 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером [ADDRESS] . Житловий будинок, частка якого була придбана, має загальну площу 66,6 кв.м, з яких житлової 42,1 кв.м., розмішений на земельній ділянці площею 0,0171 гектарів за цільовим призначенням 02.01 «для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), якій присвоєно кадастровий номер 3510100000:38:312:0052. На момент купівлі частини житлового будинку суміжна земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] не була поділена на 3 окремі земельні ділянки, про що вказує дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.09.2021 рік та була у загальному доступі та користуванні між сусідами. До 29.05.2023 року вона, її малолітня донька та члени її сім`ї безперешкодно користуватись проходом до свого житлового будинку та обслуговували його, але незадовго до 29.05.2023 року на суміжній земельній ділянці (як згодом було встановлено вона поділена на три земельні ділянки) почалось будівництво будинків та прокладання проїзду до будинків. При цьому, створювались перешкоди та загороджувався прохід та проїзд до входу в її будинок, посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка належить на праві приватної власності відповідачам. Під час спілкування з власниками та представником власників, з метою порозуміння, так як вхід та проїзд до будинку постійно блокується, стало зрозуміло, що ніхто розмовляти в конструктивному руслі щодо безперешкодного доступу до її будинку не бажає, відповідачі взагалі відмовились від спілкування та отримання будь-яких пропозиції, щодо врегулювання спору. Причиною звернення до суду за захистом своїх прав стали останні події, які здійснились відповідачами (власниками земельних ділянок), це побудова паркану (воріт з замком ключі від якого наявні тільки у них) та бетонування хвіртки для проходу у двір до житлового будинку, що унеможливило її відкривання та проходу. Таке блокування входу та виходу позбавило її та її дитину, а особливо під час повітряної тривоги, яка сталась 29.05.2023 під час якої донька не могла вийти з будинку, а вона не змогла потрапити до будинку. З даного приводу була викликана поліція за номером 102, яка відреагувала, та зафіксувала даний факт. Прохід, який має ширину 3,8 м до будинків відповідачів, проходить безпосередньо вздовж лінії її житлового будинку довжиною 14,61 м та використовується відповідачами виключно для проходу та проїзду з [ADDRESS] , як і було раніше між колишніми власниками. Наявність паркану між її земельною ділянкою та відповідачів, зачинений на замок прохід зі сторони вулиці Гоголя унеможливлює ведення обслуговування утримання житлового будинку, здійснення його поточного ремонту, утеплення, доступа\-ло комунікацій та використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та саме головне блокує потрапляння до свого житлового будинку та входу в нього який знаходиться на стороні суміжній з відповідачами. Зазначає, що блокування та заборона проходу та проїзду через земельну ділянку відповідачів ставить під загрозу життя та здоров`я її родини та безпечного життя. В разі критичних ситуацій (аварій, тощо), під час повітряних тривог, відповідачами фактично заблоковано прохід та проїзд до будинку спеціального автотранспорту (пожежних машин, швидкої допомоги, аварійних бригад комунальних служб) та для обслуговування комунікаційних мереж відповідних служб. Через земельну ділянку до відповідачів, відбувається водопостачання та прокладена труба до її домоволодіння перпендикулярно через земельну ділянку - об`єкту сервітуту. Наголошує, що прохід до будинків відповідачів, який має ширину 3,87 м та проходить безпосередньо вздовж лінії її житлового будинку довжиною 14,61 м не використовується безпосередньо відповідачами і існує для проходу та проїзду з [ADDRESS] до домоволодінь, при цьому територія відповідачів має ще одні ворота, які відмежовують земельну ділянку на відстані 14,61 м. від [ADDRESS] . Домовленості по вирішенню спору щодо проходу та проїзду спеціального автотранспору і проведення обслуговування та ремонту житлового будинку, який належить їй між нею та відповідачами не досягнуто, на свою пропозицію відповіді не отримала, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом та посилаючись на вказані обставини і норми чинного законодавства, просить його задовольнити. Ухвалою суду від 12.06.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов, витребувано докази, вирішено питання про забезпечення позову. 03.08.2023 року відповідачами подано відзиви на позов. Ухвалою суду від 08.11.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити, представник відповідачів позов не визнав, зазначаючи обставини, викладені у відзивах на позов. В судове засідання, призначене на 03.05.2024 року сторони та їх представники не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, матеріали справи містять заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Подібні положення містяться й у статті 321 ЦК України. Судом встановлено, що 15.04.2021 року, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Биковим С.Є., позивач [PERSON] здійснила купівлю 7/10 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером [ADDRESS] . Житловий будинок, частка якого була придбана, має загальну площу 66,6 кв.м, з яких житлової 42,1 кв.м., розмішений на земельній ділянці площею 0,0171 гектарів за цільовим призначенням 02.01 «для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), якій присвоєно кадастровий номер 3510100000:38:312:0052. Власниками суміжних з позивачем земельних ділянок є відповідачі по справі, а саме: [PERSON] , яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:38:312:0056, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка є суміжною з земельною ділянкою та житлового будинку позивача; [PERSON] , яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:38:312:0055, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:38:312:0054, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Прохід, який має ширину 3,87 м, до будинків відповідачів проходить вздовж лінії житлового будинку позивача [PERSON] довжиною 14,61 м та використовується відповідачами виключно для проходу та проїзду з [ADDRESS] , як і було раніше між колишніми власниками. Як зазначає позивач на суміжній земельній ділянці, яка поділена на три земельні ділянки, почалось будівництво будинків та прокладання проїзду до будинків, при цьому, створюючи перешкоду та загороджуючи прохід та проїзд до входу в будинок позивача, посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка належить на праві приватної власності відповідачам. Відповідачами (власниками земельних ділянок), на даний час побудовано паркан та забетоновано хвіртку, яка відчиняться в сторону предмета сервітуту для проходу у двір до житлового будинку, що унеможливлює ведення, обслуговування, утримання житлового будинку, здійснення його поточного ремонту, утеплення, доступу до комунікацій та використання земельної ділянки заявника за її цільовим призначенням і блокує потрапляння до свого житлового будинку та входу в нього, який знаходиться на стороні суміжній з відповідачами. Блокування та заборона проходу та проїзду через земельну ділянку відповідачів ставить під загрозу життя та здоров`я родини позивача та безпечного життя, так як в разі критичних ситуацій (аварій, тощо), у тому числі, під час повітряних тривог, відповідачами фактично заблоковано прохід та проїзд до будинку спеціального автотранспорту (пожежних машин, швидкої допомоги, аварійних бригад ПрАТ «Кіровоградобленерго», КП «Дніпро-Кіровоград», асенізаторної машини для вивезення відходів життєдіяльності) та для обслуговування комунікаційних мереж, зокрема електроустановок позивача, так як вхідних провід електроживлення та електричний лічильник перебуває на стороні будинку, яка обмежена відповідачами в доступі, що також унеможливлює належний контроль за споживанням та передачу даних до постачальної компанії. Позивач вказує, що причиною звернення до суду за захистом своїх прав стали події, які здійснились відповідачами (власниками земельних ділянок), це побудова паркану (воріт з замком ключі від якого наявні тільки у них) та бетонування хвіртки для проходу у двір до житлового будинку, що унеможливило її відкривання та проходу. Таке блокування входу та виходу позбавило позивача належного входу/виходу з будинку під час тривоги. З даного приводу була викликана поліція за номером 102, яка відреагувала, та зафіксувала даний факт, що підтверджується наданими суду копіями документів та фото паркану і воріт, наданими позивачем (а.с. 34-36, 37-38). Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно з положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів: дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут) (стаття 100 ЗК України). Відповідно до положень статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України та статтею 99 ЗК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Відповідно до підпункту «а» частини першої статті 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення, зокрема, земельного сервітуту у виді права проходу та проїзду на велосипеді. У пункті 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Суд враховує ту обставину, що прохід до будинків відповідачів, який має ширину 3,87 м та проходить безпосередньо вздовж лінії житлового будинку позивача довжиною 14,61 м не використовується безпосередньо відповідачами і існує для проходу та проїзду з [ADDRESS] до домоволодінь, при цьому територія відповідачів має ще одні ворота, які відмежовують земельну ділянку на відстані 14,61 м від вул. Гоголя, а наявність паркану між земельною ділянкою позивача та відповідачів, зачинений на замок прохід зі сторони вулиці Гоголя унеможливлює ведення обслуговування утримання житлового будинку позивачем, здійснення нею його поточного ремонту, утеплення, доступа\-ло комунікацій та використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та блокує потрапляння до свого житлового будинку та входу в нього який знаходиться на стороні суміжній з відповідачами, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому стягненню з відповідачів на корись позивача підлягають судові витрати, плачені позивачем на суму 1 073,60 грн. по 357,87 грн. з кожної.

Outcome: approved