Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Представник позивача Дон В.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві зазначає, що в період 10 травня 2019 року по 24 серпня 2022 року [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.08.2022 року по справі № 699/739/22 шлюб розірваний. Разом не проживають з квітня 2022 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади про місце реєстрації та довідкою виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 15 березня 2024 року. Участі в вихованні дитини відповідач не приймає. Матеріальної підтримки дитині не надає. Разом з тим, дитина потребує окремої уваги, знаходиться на обліку в зв`язку з затримкою мовного розвитку. Вказані проблеми в стані здоров`я дитини виникли в тому числі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 січня 2022 року з вини [PERSON] , під час якої дитина отримала струс головного мозку та знаходилась на стаціонарному лікуванні. Дитина потребує постійної уваги, занять з логопедами та дефектологами. Висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи дитина потребує корекційно-розвиткові заняття в груповій та- індивідуальній формі, створення інклюзивного освітнього середовища. Вказані заходи також потребують постійних витрат коштів. Ці обставини підтверджуються відповідними медичними та іншими документами. Вказані обставини впливають на необхідність постійного додаткового здійснення догляду за дитиною, який здійснюється безпосередньо матір`ю дитини [PERSON] . Вона не має змоги повноцінно працювати для свого забезпечення та забезпечення спільної дитини. Вказані обставини суттєво впливають на розмір аліментів, які мають бути сплачені відповідачем [PERSON] . Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем поданий відзив на позов (а.с.61-118), згідно якого позов просить задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачкою домовились про виховання, утримання та матеріальне забезпечення дитини. Так, він постійно надавав та надає як фінансову так і батьківську допомогу. Факт утримання малолітнього сина підтверджується наступними доказами: - квитанціями про перерахування коштів (аліментів) позивачці через АТ «Універсал Банк» на загальну суму 15235 грн; -скріншотами з сторінки додатку АТ «Універсал Банк» про перерахування коштів на картковий рахунок позивача для утримання дитини, на загальну суму 6807,65 грн; -платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів на картковий рахунок позивача для утримання дитини, на загальну суму 14555,28 грн; -квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів на картковий рахунок позивача для утримання дитини, на загальну суму 34848,26 грн; -фото придбаних для сина дитячих речей та іграшок. Тобто, він повністю виконує свій батьківський обов`язок по утриманню та забезпеченню свого малолітнього сина. Позивач не обґрунтовує та не доводить жодними доказами чому саме такий повинен бути розмір аліментів. Позивач не надає суду інформації про свій майновий, фінансовий та сімейний стан; подані позивачем медичні виписки про стан здоров`я спільної дитини, які в основному датовані 2020 роком; не надає суду жодного доказу про недостатність отриманих від нього коштів в якості аліментів на утримання дитини; частина доказів, які подані позивачем до позову є нечитабельними; позивач надає суду недостовірну інформацію, щодо не отримання від нього аліментів на утримання дитини, що повністю спростовується долученими до цього відзиву доказами, а тому в даній справі взагалі відсутній спір, що дає підстави суду відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, наголошували на постійних витратах щодо лікування дитини . В судовому засідання відповідач позов визнав частково, та просив стягнути аліменти в розмірі частини заробітку, посилаючись на мотиви вказані у відзиві на позовну заяву та зазначив, що готовий також брати участь у додаткових витратах на лікування дитини, що він робив і раніше. У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи: -копія паспорта ( а.с.5) -копія витягу з реєстру територіальної громади (а.с.6); -копія свідоцтва про народження (а.с.7) -копія витягу з реєстру територіальної громади (а.с.8); -копія паспорта, коду відповідача (а.с.9-12) -копія рішення від 24.08.2022 №699/739/22 (а.с.13) -копія довідки про склад сім`ї (а.с.14) -копії медичних документів, квитанцій (а.с.15-43) -відзив (а.с.61-62) -копії квитанцій (а.с.63-114) -копія довідки від 19.04.2024 комунального закладу «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Надія» Черкаської обласної ради (а.с.123) -копії медичних документів, квитанцій (а.с.124-132) -форма ОК-5 (а.с.133-134) -копія довідки про отримання допомоги від 22.04.2024 №187 (а.с.135) -копія виписки із медичної карти (а.с.136-137). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180\~СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти для утримання спільної дитини. Щодо твердження сторони відповідача, що між сторонами відсутній спір щодо розміру аліментів, суд зазначає, що оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом, тому між сторонами наявний спір. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін. Як зазначив Верховнии? Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26.08.2020 року у справі N 336/1488/19, провадження N 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними, так і позитивними фактами. Вивчивши та проаналізувавши додані до матеріалів справи докази, судом встановлено, що спільна дитина потребує корекційно-розвиткові заняття в груповій та- індивідуальній формі, створення інклюзивного освітнього середовища, тому для її лікування потрібні додаткові витрати. До додаткових витрат відносять: в тому числі і витрати на \~лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Задовольняючи позов частково суд посилається на те, що витрати на лікування дитини відносяться до додаткових витрат. Згідно ч.1. ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 26.03.2024 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання дитини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч.6 ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial