Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що 17 вересня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, у якому народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 12 березня 2020 року Відповідачем була подана заява про розірвання шлюбу. У вказаній позовній заяві зазначено, що спору про поділ майна не існує, із чим позивачка категорично не погоджується із наступних підстав. 23 червня 2016 року Відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина вказаної квартири належала братові відповідача - [PERSON] на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом. Оскільки брат відповідача постійно проживає у м. Харків та йому необхідне власне житло, останні домовились, що подружжя з метою подальшого надання квартири в оренду для отримання додаткового прибутку сім`ї викупить 1/2 частину квартири у брата відповідача - [PERSON] , а останній на вказані кошти придбає собі власне житло у м. Харкові. 29 липня 2016 року перед підписання Договору дарування 1/2 частки квартири брат відповідача видав [PERSON] розписку про отримання грошових коштів в рахунок укладання договору Дарування на користь останнього та про те, що він не має претензій до відповідача, що підтверджує відплатність Договору. У подальшому з вищевказаною розпискою були ознайомлені позивачка, а також свідки: батько та рідний брат позивачки. Вказана частина квартири була придбана за спільні кошти подружжя, а саме: 5500 доларів США були надані відповідачу особисто в руки батьком позивача; 50000 гривень [PERSON] отримав у позику під розписку у керівника підприємства, на якому працював (у подальшому подружжя спільними зусиллями повертали вказані грошові кошти, а саме: позивачка знімала з власної банківської карги особисті грошові кошти і надавала їх відповідачу для погашення боргу); 3000 доларів США надала мати відповідача. Позивачка, будучи твердо впевненою, що вони із відповідачем одна сім`я, яка вже разом прожила певний час, не заперечувала проти того, щоб документи на право власності на 1/2 частину квартири будуть оформлені на чоловіка шляхом оформлення Договору дарування, оскільки вважала, що це майно набуто за час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Тому 29 липня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області був посвідчений саме Договір дарування частки квартири (реєстровий номер 6291), за яким [PERSON] передав у дар [PERSON] 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . У свою чергу, як було обумовлено братами, на виручені грошові кошти від продажу 1/2 частки квартири, брат відповідача. [PERSON] через місяць 26 серпня 2016 року придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, за твердженням позивачки, відповідач як обдарований за Договором дарування,вчинив дії майнового характеру в рахунок укладання цього Договору на користь дарувальника - свого брата, що в контексті ст.717 ЦК України виключає укладання саме Договору дарування, а навпаки, на підставі ст.655 ЦК України передбачає настання відносин з укладання Договору купівлі-продажу. Тому позивачка вважає, що Договір дарування частки квартири від 29 липня 2016 року, реєстровий номер 6291, є удаваним, оскільки, був спрямований на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені цим Договором, а саме: відносин з укладання Договору купівлі-продажу нерухомого майна. При цьому, метою укладання Договору дарування була мінімізація податкових витрат, а також унеможливлення у подальшому поділу спільної сумісної власності подружжя. У зв`язку із тим, що насправді між відповідачем та його братом був укладений Договір купівлі-продажу, позивачка вважає, що 1/2 частина квартири, за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана за спільні кошти подружжя під час перебування в зареєстрованому шлюбі, і, відповідно, вона підлягає поділу між сторонами у рівних частках. При цьому, позивачка наголошує на тому, що кошти на первісний ремонт вказаної квартири надавав її батько, продавши свій гараж із місцем в кооперативі «Автомобіліст» за 1600 доларів США. У подальшому подружжя отримувало кошти від надання квартири в оренду, які заощаджувало для проведення капітального ремонту цієї квартири. У період з травня по жовтень 2019 року спільними силами за спільні грошові кошти сторони провели будівельні роботи, спрямовані на реконструкцію квартири у нежитлове торгово-офісне приміщення. При цьому, позивачка наголошує на тому, що ремонтні роботи, реконструкція та оформлення документів на спірний об`єкт нерухомого майна, здійснювалися за спільні кошти подружжя, більшість із яких надавала саме позивачка та її батьки, бо її заробітна плата була вища, ніж у чоловіка. Також вона звертає увагу на те, що внаслідок спільних трудових і грошових затрат подружжя нерухоме майно істотно збільшилось у своїй вартості, а саме: ринкова вартість квартири, частка якої відчужувалася за Договором дарування, станом на липень 2016 року становила 149360 гривень, а станом на сьогоднішній день згідно із звітом про оцінку майна, виданим ФОП [PERSON] , вартість нежитлового приміщення становить 675360 гривень. У зв`язку з тим, що вартість спірного приміщення істотно збільшилася саме в результаті здійснених за час шлюбу поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт, в результаті чого спірна квартира перетворилася у нежитлове торгово-офісне приміщення, позивачка вважає, що вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу. Оскільки відповідач відмовляється добровільно в досудовому порядку здійснити поділ майна, набутого в період шлюбу, з метою захисту своїх майнових прав позивачка вимушена була звернутися до суду. Тому позивачка просить суд визнати договір дарування частки квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, [PERSON] 29 липня 2016 року, реєстровий номер 6291, удаваним; визнати 1/2 частину приміщення за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю позивачки та відповідача; визнати за позивачкою право власності на 1/4 ідеальної частини нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2020 року було відкрито по справі загальне позовне провадження. Представником відповідача адвокатом Гончаровою Ж.В. було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, зокрема, про те, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року у справі №333/1151/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Не заперечуючи вказаних позивачкою обставин щодо набуття права власності на спірну квартиру внаслідок спадкування та дарування, представник відповідача категорично заперечує той факт, що укладення між відповідачем та його рідним братом Договору дарування було удаваним правочином, тобто правочином, укладеним з метою приховання іншого договору. Також вона звертає увагу на те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення між відповідачем та його рідним братом саме договору купівлі- продажу частини квартири. Крім того, представник відповідача заперечує проти визнання спірної частини нежитлового приміщення спільною сумісною власністю подружжя та її поділу між сторонами, зазначаючи про те, що наданий позивачкою звіт про оцінку вартості майна не містить висновків про те, що вартість спірної квартири істотно збільшилась унаслідок здійснених за час шлюбу поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт. Доводи позивачки про те, що нею здійснювалися перекази грошових коштів відповідачу на ремонтні роботи ніякими доказами не підтверджені. Додана банківська виписка від 27 травня 2020 року жодним чином не підтверджує, що кошти позивачка надавала саме на проведення ремонтних робіт. Також представник відповідача наголошує на тому, що ремонті роботи проводилися власними силами саме відповідачем, що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єктів - позиція 5 «Інформація про генерального підрядника», копія якої надана позивачкою разом із позовною заявою. Тому представник відповідача просить суд у задоволені позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільної сумісної власності відмовити. У свою чергу, позивачка подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якому наполягала на зазначених у позовній заяві обставинах придбання відповідачем спірної частини квартири, на її внеску та внеску її батьків у ремонт та переобладнання квартири у нежитлове приміщення та, відповідно, просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] надіслав до суду письмові пояснення щодо позовної заяви, у яких наполягав на тому, що між ним та відповідачем було укладено саме договір дарування спірної половини квартири, яку він отримав у спадок після смерті батька. Тому він вважає, що договір дарування, серія та номер: 6291, виданий 29.07.2016 року, не може бути визнаний удаваним та просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про визнання договору дарування удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільної сумісної власності. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, виконання якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року встановлено позивачці строк для оплати вартості судової оціночно-будівельної експертизи. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року накладено арешт із забороною відчуження на нежитлове приміщення 111, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою суду від 07 липня 2021 року витребувано у відповідача оригінали документів, уточнено питання та інформацію для проведення судової оціночно-будівельної експертизи, зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 28 січня 2022 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року надано доступ судовому експерту до об`єкта дослідження, покладено на сторони обов`язки по забезпеченню можливості експерту провести дослідження об`єкта експертизи, зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про призначення додаткової судової оціночно-будівельної експертизи. Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом учасників справи. Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просять позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву, і просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у поясненнях на позов. В подальшому , у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що [PERSON] є його рідною сестрою. За його ініціативи було вирішено викупити у брата [PERSON] частку квартири. Йому відомо , що батько позивача [PERSON] особисто передавав для цього грошові кошти [PERSON] . Він особисто бачив розписку [PERSON] про отримання грошових коштів. Про те, що було укладено договір дарування між відповідачем та його братом, йому відомо не було. Що конкретно було написано у розписці не пам`ятає, при укладанні договору між [PERSON] та [PERSON] присутнім не був. Також, йому відомо, що батько позивача передавав [PERSON] грошові кошти на ремонт приміщення від продажу гаражу в сумів 1600 доларів США. Позивачка за власні кошти купувала будівельні матеріали. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Зі слів позивача їй відомо, що брат [PERSON] порадив зробити з квартири магазин. В її присутності [PERSON] обурювався, що брат не підписав документи, поки не перерахував гроші. Також, їй відомо, що позивач активно приймала участь у ремонті, вона бачила, що у них у квартирі були будівельні матеріали. Як їй відомо зі слів позивача, кошти на ремонт давав батько [PERSON] . Відповідно до пояснень свідка [PERSON] , яка є подругою [PERSON] , зі слів позивача їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] викупили у брата відповідача частку квартири, потім почали там робити ремонт. Кожні вихідні вони працювали на квартирі, бачила, що [PERSON] прибирала, фарбувала стіну. Хто конкретно виконував будівельні роботи, їй не відомо. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що позивач є його донькою. Після смерті батька [PERSON] вони разом родиною там зробили ремонт, замінили сантехнику, поклеїли шпалери. Потім вирішили зробити з квартири магазин. Він особисто позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 5,5 тис. доларів США, на які останній викупив частину квартири у брата. Він бачив розписку про те, що відповідач передав брату 10\~000,00 доларів США за частину квартири. В подальшому постійно надавав відповідачу грошові кошти на ремонт, зокрема, передав 1600 доларів від продажу гаражу. Йому відомо , що його донька постійно була на квартирі та робила ремонт разом з чоловіком. [PERSON] знімала шпалери, виносила сміття. Також, його донька постійно витрачала свої грошові кошти на ремонт. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її племінником. Після смерті батька [PERSON] відмовився від частини квартири на [ADDRESS] на користь брата, оскільки між ними була домовленість, що [PERSON] залишиться квартира матері на Пісках. В подальшому в цій квартирі було зроблено косметичний ремонт. Її чоловік має будівельну фірму та неодноразово був генпідрядником, а отже вони мали можливість допомогти відповідачу з ремонтом, мали залишки будівельних матеріалів. Вони подарували [PERSON] пластикові вікна та двері, надавали будівельні матеріали. Коли почалася реконструкція квартири, її чоловік та син [PERSON] допомогли [PERSON] робити ремонт, зробили вікна та сходи, надавали будівельні матеріали, вивозили сміття. Фактично всі роботи вони виконали самостійно. Відповідно до пояснень свідка [PERSON] його дружина [PERSON] є тіткою братів [PERSON] . Його дружина постійно допомагала відповідачу. Він є засновником будівельної фірми, мав у залишку будівельні матеріали. Він з сином [PERSON] допомагав [PERSON] робити ремонт, надавали будівельні матеріали. 50-60% будівельних матеріалів було надано ним [PERSON] безкоштовно. Вони зробили стелю, сходи, електромонтажні роботи, заміну труб,тобто виконали практично всі роботи, крім укладки кахелю на підлозі. Його дружина подарувала Антону вікна. Також, він позичав на ремонт Антону 3000 доларів США. Позивачка в реконструкції участі не приймала. Свідок [PERSON] пояснив, що він є двоюрідним братом [PERSON] . Він допомагав йому з ремонтом. Вони разом переробили санвузол, зробили електрику та опалення, вихід на вулицю та сходи. Він особисто клав кахель в санвузлі. Будівельні матеріали надавав [PERSON] , який є директором будівельної фірми. Також, його мати [PERSON] подарувала [PERSON] вікна та двері. Ремонт зробили за три місяці, роботи виконували у вихідні. Майже всі роботи, крім кахелю на підлозі, вони з [PERSON] та [PERSON] виконали самостійно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] є її синами. Після смерті батька її діти прийняли спадщину. [PERSON] жив в Харкові, а тому вона запропонувала йому подарувати належну йому частку квартири брату, пообіцявши [PERSON] залишити йому належну їй квартиру на Пісках. Ремонт у квартирі [PERSON] допомагали робити [PERSON] та [PERSON] .. Також, вона продала належну їй трикімнатну квартиру та купили однокімнатну. Решту грошей поділила між братами, надавши їм по 3, 5 тис. доларів США. Допитаний в якості свідка третя особа [PERSON] показав, що після смерті батька він прийняв спадщину . Потім вирішив подарувати свою частину квартири брату, оскільки він доглядав за батьком. Крім того, мати йому порадила подарувати частину квартири [PERSON] , запропонувавши залишити йому свою квартиру на Пісках. Ніяких грошей він від брата не отримував, розписок не писав. Про ремонт знає зі слів брата. Квартиру в Харкові він придбав в 2017 році і це ніяк не пов`язано. Допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] показав, що він доглядав за хворим батьком. Після його смерті вони з братом прийняли спадщину. Потім мати запропонували його брату подарувати йому його частину квартиру, запропонувавши залишити [PERSON] належну їй квартиру. [PERSON] погодився та вони уклали договір дарування. В квартирі зробили ремонт, вони з [PERSON] та її матір`ю здирали та клеїли шпалери. Його тітка [PERSON] подарувала йому вікна та двері. Потім вирішили переобладнати квартиру в нежитлове приміщення. Все робилося своїми силами, допомагали [PERSON] та [PERSON] .. Практично всі будівельні матеріали надав [PERSON] .. Купував тільки кахель на підлогу та наймав працівника, який його укладав. [PERSON] допомагала прибирати після ремонту, мила вікна , здирала шпалери, підмітала, однак жодних ремонтних робіт не виконувала. Ніяких грошових коштів у батька [PERSON] він не брав. Батьки [PERSON] іноді надавали кошти їх родині на життя. Він допоміг батьку [PERSON] продати гараж та віддав йому відразу гроші. [PERSON] на його картку переховувала грошові кошти, однак ці кошти надавалися не на ремонт, а на поточні потреби родини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 вересня 2010 року судом встановлено, що 17 вересня 2010 року позивачка і відповідач зареєстрували шлюб. У цьому шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 листопада 2011 року. Сторонами не заперечується, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року у справі №333/1151/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2020 №210162512, копій договору дарування частки квартири [ADDRESS] від 29 липня 2016 року, акту №01/04/19 від 16 квітня 2019 року, який виданий ТОВ «УКРСПЕЦЕКСПЕРТИЗА», Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), №ЗП141192771436 від 04 жовтня 2019 року, виданої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Технічного паспорта на групу нежитлових приміщень [ADDRESS] станом на 25.09.2019 судом встановлено, що нежитлове торгово-офісне приміщення літ.А-9 загальною площею 53,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування частки квартири [ADDRESS] від 29 липня 2016 року (1/2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом № 5167 від 23 червня 2016 року (1/2 частка). При цьому, як встановлено із копії договору дарування частки квартири [ADDRESS] від 29 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., [PERSON] передав у власність безоплатно , а [PERSON] прийняв у дар 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5168 від 23 червня 2016 року. Сторони вказаного договору були ознайомлені нотаріусом із приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину) та його правові наслідки. Сторони при укладенні договору діяли добровільно і вони розуміли вимоги чинного законодавства, роз`яснені їм нотаріусом, про що свідчать їх підписи у договорі. Також із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2020 №210166727 встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1442 від 26 серпня 2016 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Із копій виписок по витратам по картці АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] за період з 01.09.2019 по 31.01.2020 та за період з 01.01.2016 по 31.01.2020 встановлено, що позивачка неодноразово зі своєї банківської карти переказувала кошти на карту АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] . Із копії довідки №08-32-1918 від 28.05.2020, виданої управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, встановлено, що [PERSON] за період з січня по жовтень 2019 року отримала заробітну плату у загальній сумі 148329,32 грн. Із копії довідки №08-32-1917 від 28.05.2020, виданої управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, встановлено, що [PERSON] за період з січня по грудень 2018 року отримала заробітну плату у загальній сумі 170111,07 грн. Із копії довідки №08-32-1916 від 28.05.2020, виданої управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, встановлено, що [PERSON] за період з серпня по грудень 2017 року отримала заробітну плату у загальній сумі 73552,24 грн. Із копії довідки №08-32-1925 від 29.05.2020, виданої управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, встановлено, що [PERSON] за період з січня по липень 2017 року отримала заробітну плату у загальній сумі 48911,00 грн. Із копії довідки №08-32-1924 від 29.05.2020, виданої управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, встановлено, що [PERSON] за період з травня по грудень 2016 року отримала заробітну плату у загальній сумі 43833,31 грн. Як вбачається із копії розписки від 02.06.2020, [PERSON] придбав у [PERSON] металевий гараж з місцем у кооперативі «Автомобіліст» (за цирком) за 1600 доларів США. Ці кошти він передав у 2016 році особисто в руки [PERSON] (зятю продавця). Факт передання прав на гараж від [PERSON] до [PERSON] підтверджується також довідкою ОГК «Автомобіліст-8» від 02.06.2020, копією заяви [PERSON] від 12.09.2016, копією заяви [PERSON] від 30.08.2016. Відповідно до Звіту про оцінку нерухомого майна від 29.05.2020 ФОП [PERSON] ринкова вартість нежитлового торгово-офісного приміщення №111 за адресою: [ADDRESS] , на дату оцінки складає без ПДВ 675360,00 грн. Із копії довідки №15/6-20/1 від 15.06.2020, виданої ТОВ «Віва Центр, ЛТД Ко», встановлено, що [PERSON] за період з січня по грудень 2018 року отримав заробітну плату у загальній сумі 44676,00 грн. Із копії довідки №15/6-20 від 15.06.2020, виданої ТОВ «Віва Центр, ЛТД Ко», встановлено, що [PERSON] за період з лютого по грудень 2017 року отримав заробітну плату у загальній сумі 33760,00 грн. Із копії довідки №15/6-20/2 від 15.06.2020, виданої ТОВ «Віва Центр, ЛТД Ко», встановлено, що [PERSON] за період з січня по жовтень 2019 року отримав заробітну плату у загальній сумі 42169,00 грн. Відповідно до висновку експерта № 617/618-21 за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №331/2182/20 від 28.04.2023 ринкова вартість об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] станом на 29.07.2016, визначена порівняльним підходом (з округленням) без ПДВ, вірогідно складала 459 791,00 грн. В рамках наданих на дослідження матеріалів цивільної справи експертом було складено перелік робіт, які проводились на об`єкті дослідження після 29 липня 2016 року по жовтень 2019 року на підставі відомостей, зазначених у договорі дарування, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, технічних паспортів, розрахунку №5899, фотороздруківок та фотофіксації експертом зовнішнього вигляду об`єкта дослідження під час спроб провести огляд, з урахуванням того, що інші роботи після них, згідно ухвали від 07.07.2021 не виконувалися: демонтаж засклених віконних рам; демонтаж віконних та дверних коробок в кам`яних стінах з відбиванням штукатурки в укосах; демонтаж бетонних та мозаїчних підвіконних дощок; заповнення віконних прорізів готовими блоками площею до 3 кв.м. з металопластику в кам`яних стінах житлових і громадських будівель; заповнення балконних прорізів у кам`яних стінах житлових і громадських будівель дверними блоками з полотнами спареними, площа прорізу більше 3 кв.м.; улаштування пластикових підвіконь; улаштування відливів; улаштування укосів; очищення приміщень від сміття; навантаження сміття вручну; демонтаж внутрішніх дверних полотен; демонтаж внутрішніх наличників; демонтаж внутрішніх дверних коробок в стінах та в перегородках; демонтаж плінтусів; демонтаж вимикачів, розеток; демонтаж світильників; демонтаж проводки; демонтаж трубопроводів каналізаційних; демонтаж трубопроводу водопостачання; демонтаж раковин (умивальників); демонтаж унітазів зі змивними бачками; демонтаж ванни; демонтаж сифонів; демонтаж труб змивних; демонтаж трапів; демонтаж радіаторів; демонтаж трубопроводів опалення; демонтаж покриттів підлог; демонтаж перегородок; прокладання трубопроводів каналізації; під`єднання нових ділянок трубопроводу до існуючих мереж водопостачання чи опалення; прокладання трубопроводів з труб; улаштування перегородок на металевому каркасі з гіпсокартонних листів або гіпсоволокнистих плит; прокладання проводів при схованій проводці в порожнинах перекриттів і перегородок; установлення вимикачів утопленого типу при схованій проводці; установлення штепсельних розеток утопленого типу при схованій проводці; установлення дверних коробок в перегородках; установлення дверних полотен внутрішніх в санвузлах; установлення унітазів з безпосередньо приєднаним бачком; установлення умивальника; монтаж світильників; установлення опалювальних радіаторів; монтаж сходів прямолінійних з огорожею; улаштування покриттів східців і підсхідців на розчині із сухої клеючої суміші; демонтаж балкону; улаштування стяжок цементних; улаштування покриттів з керамічних плиток на розчині із сухої клеючої суміші; мурування зовнішніх стін з газобетонних блоків; шпаклювання внутрішніх стін та перегородок шпаклівкою «Cerezit»; демонтаж віконної та дверної коробок в кам`яних стінах та укосів (балкон); демонтаж балконних прорізів у кам`яних стінах житлових і громадських будівель; заповнення балконних прорізів у кам`яних стінах житлових і громадських будівель дверними блоками з полотнами спареними, площа прорізу більше 3 кв.м.; улаштування покриттів з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення (ФЭМ); фарбування раніше пофарбованих фасадів; улаштування охоронної системи; улаштування захисних ролетів на вікнах та дверях; очищення приміщень від сміття; навантаження сміття вручну. Ринкова вартість поліпшень, ремонтних та будівельних робіт станом на дату закінчення реконструкції (поліпшень) в грошовому вираженні, визначена порівняльним підходом, складає 109 488,00 грн. Ринкова вартість поліпшень, ремонтних та будівельних робіт станом на дату закінчення реконструкції (поліпшень) в процентному відношенні до першопочаткової вартості квартири приблизно складає 18,69 %. У зв`язку з ненаданням доступу до об`єкта дослідження за адресою: [ADDRESS] на момент проведення експертизи, експерт повідомляє про неможливість надання висновку щодо визначення ринкової вартості торгово-офісного приміщення за вказаною адресою. За змістом ст.ст.12, 81, 89\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Стаття 717 ЦК України\~встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру,\~не є договором дарування. Частиною другою\~статті 719 ЦК України\~передбачено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 655 ЦК України\~передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом позову у справі є вимоги про визнання удаваним договору дарування майна та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя , оскільки позивач стверджує, що насправді укладено договір купівлі-продажу майна, а не договір дарування. Згідно зі статтями\~6,\~11\~та\~12 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 202 ЦК України\~під правочином розуміються дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~статті 235 ЦК України\~удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до частини першої статті\~202, частини третьої статті\~203 ЦК України\~головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: dismissed