Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , і він, як його син, успадкував дві земельні ділянки, а саме - площею 3,0816 га ріллі кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 та площею 0,4799 га сіножатей кадастровий номер 3220286100:16:078:0095. Обидві земельні ділянки розташовані на території Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області. Після успадкування земельних ділянок йому стало відомо, що вони перебувають в оренді у ФГ «Куренівка» на підставі договорів оренди землі від 01. 05. 2007 року зі строком оренди 15 років, але ці договори батько не підписував, а тому вони є неукладеними. На підставі усної домовленості з керівником ФГ «Куренівка» [PERSON] останній обробляв земельні ділянки, які належали йому на праві власності за законом після смерті батька, але жодного письмового договору вони не укладали. У 2019 році він повідомив відповідача, що має намір самостійно обробляти земельну ділянку площею 3,0816 га, а у грудні цього ж року керівник ФГ ініціював кримінальне провадження, у якому повідомив, що його померлий батько уклав з ним договір оренди землі строком на 15 років. При візуальному огляді договору він побачив, що підпис на ньому відрізняється від справжнього підпису батька, про що повідомив слідчого. Враховуючи відсутність дійсного волевиявлення [PERSON] на укладення договорів оренди землі та не підписання їх (не погодження у встановленій формі усіх істотних умов), вважає, що спірні ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав, а зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права власності на земельні ділянки є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Просить зобов`язати ФГ «Куренівка» повернути йому земельну ділянку площею 3,0816 га ріллі кадастровий номер 3220286100:16:076:0057, що знаходиться на території Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області; зобов`язати Фермерське господарство «Куренівка» повернути земельну ділянку площею 0,4799 га сіножатей кадастровий номер 3220286100:16:078:0095, що знаходиться на території Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01.05.2007 земельної ділянки площею 3,0816 га ріллі кадастровий номер 3220286100:16:076:0057, що складений між [PERSON] та Фермерським господарством «Куренівка», зареєстрований 09.10.2008 р. у Державному реєстрі земель за №040832100269; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01.05.2007 земельної ділянки площею 0,4799 га сіножатей кадастровий номер 3220286100:16:078:0095, що складений між [PERSON] та Фермерським господарством «Куренівка», зареєстрований 30.12.2008 р. у Державному реєстрі земель за № 040832100387. Відповідач надав відзив на позов, у якому зазначив, що ФГ «Куренівка» повністю не визнає позов [PERSON] , оскільки позивачу після 25. 11. 2014 року було відомо про те, що земельна ділянка кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 та земельна ділянка кадастровий номер 3220286100:16:078:0095 відповідно до договорів оренди землі між ФГ «Куренівка» та [PERSON] від 01.05.2007 перебувають у користуванні ФГ «Куренівка». Зазначене підтверджується наступним: в період з 25.11.2014 до осені 2019 року [PERSON] не користувався вказаними земельними ділянками, скарг щодо їх незаконного використання сторонніми особами не писав, претензій до ФГ "Куренівка" не заявляв. Позивачу було відомо, що ФГ "Куренівка" період з 25.11.2014 до осені 2019 року використовує зазначені земельні ділянки на підставі договорів оренди підписаних з [PERSON] . Після смерті [PERSON] до 2019 року позивач відповідно до договорів оренди землі від 01.05.2007 одержував від ФГ "Куренівка" орендну плату за користування зазначеними земельними ділянками. Не дивлячись на те, що закон не зобов`язує орендатора повідомляти спадкоємців орендодавця про наявність договорів оренди, однак ФГ повідомило позивача про наявні договори оренди, які були укладені його батьком, та щороку виплачувало орендну плату. Одержання [PERSON] за життя орендної плати за користування від ФГ "Куренівка" орендної плати за користування належними йому земельними ділянками, виконання [PERSON] умов договорів оренди землі з ФГ "Куренівка" однозначно і беззаперечно доводить, що [PERSON] добровільно, у порядку, встановленому законом, 01.05.2007 підписав договори оренди землі з ФГ Куренівка" та розпочав їх виконувати. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Фермерське господарство «Куренівка» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому вказало, що 01 травня 2007 року між ФГ «Куренівка» (Орендар) та [PERSON] (Орендодавець) укладено Договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає на 15 років у строкове платне користування земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 на території Перемозької сільської ради, площею 3,0816 га, для товарного сільськогосподарського виробництва (право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на праві власності на земельну ділянку серії ЯБ №745614). Вказаний Договір оренди землі від 01.05.2007 зареєстрований Баришівському районному відділі Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 09.10.2008 за номером 040831100269. ФГ «Куренівка» на підставі Договору оренди землі від 01.05.2007 р. отримало право самостійно використовувати належну на праві власності [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] (Орендодавець) - помер. Після його смерті земельна ділянка кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 успадкована [PERSON] . Після набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 Договір оренди землі від 01.05.2007 між ФГ «Куренівка» та [PERSON] не припинив свою дію, а [PERSON] набув права і обов`язки Орендодавця у ньому. Починаючи з 2016 року [PERSON] відповідно до умов Договору оренди землі від 01.05.2007 щороку отримував від ФГ «Куренівка» орендну плату, що підтверджується відомостями про видачу орендної плати орендодавцям. У жовтні 2019 році ФГ «Куренівка» планувало посіяти на орендованій земельній ділянці кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 насіння пшениці з метою одержання посівного матеріалу. Для цього було 20.09.2019р. закуплено насіння пшениці німецької та чеської селекції, відповідно Франц і Бодіцек. ФГ «Куренівка» має необхідну для здійснення посівних робіт техніку: трактори (марки: John Deere, МТЗ 892 - 3 шт., ХТЗ - 17221), сівалку (марка: Great Plains), дискову борону (марка: УДА 4,5), культиватор (марка: КПГ - 8). Проте, у вересні-жовтні 2019 року [PERSON] та голова ФГ «Мрія» [PERSON] та [PERSON] без будь-якого дозволу та попередження ФГ «Куренівка» як орендаря за допомогою техніки ФГ «Мрія» самовільно обробили та засіяли сільськогосподарською культурою земельну ділянку кадастровий не 3220286100:16:076:0057. На усне звернення директора ФГ «Куренівка» [PERSON] [PERSON] пояснив, що вищевказану земельну ділянку обробив він, Договір оренди землі від 01.05.2007 вважає нечинним і не допустить ФГ «Куренівка» земельної ділянки для проведення сільськогосподарських робіт. 30.07.2020 р. при об`їзді полів приблизно о 19 годині 00 хв. зафіксована робота зернозбиральної техніки на земельній ділянці, кадастровий номер 3220286100:16:076:0057, яка знаходиться в оренді ФГ «Куренівка» та протиправно засіяна [PERSON] . Збирання пшениці виконувалося комбайном «Нива» без номерних знаків, за кермом якого знаходився Голова ФГ «Марія-І» [PERSON] , на вказаній ділянці також були автомобіль МАЗ з причепом, державні номерні знаки [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, та трактор МТЗ -80 без номері знаків з бочкою для перевезення зерна. Змолочене зерно автомобілем та трактором вивозилося на подвір`я Голови ФГ «Марія-І» [PERSON] , при цьому техніка заїжджала та виїжджала з вказаної ділянки через поле, яке орендує ФГ «Куренівка», засіяне соєю, що привело до її знищення. Внаслідок вищевказаних неправомірних дій [PERSON] ФГ «Куренівка» з жовтня 2019 року по теперішній час незаконно позбавлене права використовувати земельну ділянку кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 відповідно до умов Договору оренди землі від 01.05.2007 р. для товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку із вищевикладеним просить зобов`язати [PERSON] відновити стан земельної ділянки кадастровий номер 3220286100:16:076:0057, який існував до порушення [PERSON] в жовтні 2019 року прав ФГ «Куренівка», передбачених Договором оренди землі від 01.05.2007, саме прибрати з зазначеної земельної ділянки будь-які рослинні насадження та їх залишки. Зобов`язати [PERSON] впродовж дії Договору оренди землі від 01.05.2007, а саме до 09.10.2023 року не перешкоджати ФГ «Куренівка» у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 3220286100:16:076:0057, зокрема, не використовувати зазначену земельну ділянку для власних потреб та не передавати її у користування іншим особам. В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримала позовні вимоги [PERSON] , просить задовольнити його у повному обсязі, пояснила, що зі слів свого довірителя їй відомо, що його батько [PERSON] не укладав з ФГ «Куренівка» договори оренди земельних ділянок, договори підписані іншою особою, а не його батьком, що підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи, [PERSON] мав намір самостійно обробляти ці ділянки, тому не був зацікавлений у тому, щоб здавати їх в оренду. Позивачу з боку ФГ «Куренівка» у 2019 році чинились перешкоди у користуванні земельними ділянками, тому він вимушений був звернутися до суду. Просить його позов задовольнити, а у позові ФГ «Куренівка» відмовити. Представник відповідача - ФГ «Куренівка» у судовому засіданні пояснив суду, що батько позивача [PERSON] у 2007 році уклав з ФГ «Куренівка» договори оренди двох земельних ділянок строком на 15 років, землею сам не користувався, до своєї смерті він та члени його сім`ї щорічно отримували орендну плату, а після його смерті таку ж плату отримували спадкоємці та їх родичі. До 2019 року ФГ у відповідності до договорів оренди використовувало земельні ділянки, обробляло їх, збирало врожай, сплачувало необхідні платежі, [PERSON] за життя не заперечував проти цього і надавав дозвіл на використання землі. Позивач не навів ніяких доказів того, що після 2019 року, коли він заявив про намір самостійно обробляти землю, ФГ перешкоджало йому у користуванні земельними ділянками. Просить критично оцінити почеркознавчу експертизу, оскільки її висновки повністю суперечать обставинам справи, а відтак відмовити у задоволенні позову [PERSON] , зустрічний позов ФГ «Куренівка» задовольнити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог обох сторін по справі. Як вбачається з копій договорів оренди землі від 01 травня 2007 року, між [PERSON] та ФГ «Куренівка» були укладені договори оренди земельних ділянок, відповідно до яких Орендодавець надає, а Орендар приймає на 15 років у строкове платне користування земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 на території Перемозької сільської ради, площею 3,0816 га та земельну ділянку номер [NUMBER] площею 0,4799 га сіножатей кадастровий номер 3220286100:16:078:0095, що знаходиться на території Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області. Здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 01.05.2007 земельної ділянки площею 3,0816 га ріллі кадастровий номер 3220286100:16:076:0057, що складений між [PERSON] та Фермерським господарством «Куренівка», зареєстрований 09.10.2008 р. у Державному реєстрі земель за №040832100269; та державну реєстрацію договору оренди землі від 01.05.2007 земельної ділянки площею 0,4799 га сіножатей кадастровий номер 3220286100:16:078:0095, що складений між [PERSON] та Фермерським господарством «Куренівка», зареєстрований 30.12.2008 р. у Державному реєстрі земель за № 040832100387. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] (Орендодавець) - помер. Після його смерті вказані земельні ділянки успадковані [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Свідоцтвом про право на спадщину за законом НАІ №517480 та НАІ № 517481 від 27.04.2016, виданими Державним нотаріусом Баришівскої районної держави нотаріальної контори Малиновською Н.В., відповідно реєстри 1-796 та 1-979. Позивач [PERSON] посилається на той факт, що за життя батько йому не повідомляв про те, що він передав земельні ділянки в оренду, говорив, що ніякі договори оренди землі не підписував, а відтак вказані договори оренди землі є неукладеними. Як на доказ цього посилається на висновок судової почеркознавчої експертизи № 35882/35883/21-32 від 19. 05. 2023 року, згідно якої підписи на договорах оренди землі від 01.05.2007 земельної ділянки площею 3,0816 га ріллі кадастровий номер 3220286100:16:076:0057 та від 01.05.2007 земельної ділянки площею 0,4799 га сіножатей кадастровий номер 3220286100:16:078:0095, що складені між [PERSON] та Фермерським господарством «Куренівка» виконані не [PERSON] , а іншою особою. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи одностороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форм правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форм говору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлень учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до ч. 1 ст. 627, ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних уме говору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умов о визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За ч. 1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчені нотаріально, а за ст. 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. За ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення, збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). Отже, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідач вказав, що [PERSON] у 2007 році підписав зазначені договори особисто та добровільно, на виконання договорів передав земельні ділянки у користування ФГ "Куренівка", протягом терміну дії договору отримував за це орендну плату. Після смерті [PERSON] його син [PERSON] успадкував вказані земельні ділянки, не заперечував проти їх використання ФГ "Куренівка" на підставі договорів оренди, до 2019 року одержував орендну плату, і тільки у 2019 році виявив бажання обробляти їх самостійно. Таким чином не можна прийти до висновку про те, що ФГ «Куренівка» користувалося земельними ділянками [PERSON] поза його волею, і договір є неукладеним, бо не був підписаний орендодавцем, оскільки таке твердження позивача суперечить обставинам справи. Судом встановлено, що у 2019 році позивач [PERSON] виявив бажання самостійно обробляти земельні ділянки, які отримав у спадок, та почав їх засівати за допомогою с/г техніки. Оскільки ФГ «Куренівка» вважало договори оренди землі укладеними, обробляло їх у відповідності до умов договорів, то між сторонами виникли суперечки, які привели до порушення кримінальних проваджень. Суд вважає, що з боку ФГ «Куренівка» земля, що належить позивачу, використовувалась у відповідності до укладених договорів, але якщо [PERSON] вважає, що його права порушені, він мав би звертатися до суду з негаторним позовом про повернення таких ділянок, але не на підставі того, що договори не були підписані власником і є неукладеними. Суд приймає до уваги висновок судової почеркознавчої експертизи № 35882/35883/21-32 від 19. 05. 2023 року, але застосовує вимоги ч. ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, які встановлюють, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили, і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Суд, аналізуючи обставини справи, вважає, що [PERSON] за життя вчинив усі дії, які свідчили про його волю на укладання цього договору, та про згоду з його умовами. Про це свідчить той факт, що він отримував орендну плату на протязі з 2007 року по день своєї смерті, із заявами про повернення земельних ділянок не звертався, і ФГ «Куренівка» обробляло земельні ділянки на законній підставі. Після смерті [PERSON] орендну плату отримували до 2019 році його спадкоємці та члени його сім`ї. Сторони не заперечують того, що [PERSON] на даний час самостійно обробляє земельні ділянки, перешкод у їх користуванні відповідач не чинить. Судом встановлено, що строк дії спірних договорів сплив 01. 05. 2022 року, і жодна із сторін не заявила про їх продовження, але кожна із сторін наполягає на задоволенні своїх позовних вимог: [PERSON] на поверненні земельних ділянок, а ФГ «Куренівка» на - зобов`язанні [PERSON] відновити стан земельних ділянок, які існували до 2019 року, та не перешкоджати ФГ їх використовувати відповідно до договорів оренди. Такі правовідносини між сторонами існували до моменту звернення [PERSON] до суду 29. 09. 2019 року. Вирішуючи питання по суті задоволення позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно постанови ВП ВС від 21. 09. 2022 року, справа № 908/976/19 (у ЄРДРС 108930841) спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечує поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію ( п. п. 5.6,5.9). Судом встановлено, що на даний час права жодної із сторін не є порушеними, [PERSON] безперешкодно використовує належні йому на праві власності земельні ділянки, підстав для їх витребування від ФГ «Куренівка» немає, водночас у зв`язку з закінченням строку дії договорів оренди землі підстав для задоволення зустрічних позовних вимог також немає, а отже суд відмовляє у задоволенні обох позовів.

Outcome: dismissed