Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

В січні 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 50 815,62 грн., а також вирішити питання про судові витрати. Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що відповідач звернувся до ПАТ АБ «Укргазбанк» про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим 29.03.2021 підписав Заяву - Договір № 2021/І_С/251-000928 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками АБ «Украгазбанк», відповідно до якої було укладено договір № 2021/ОВР/251-000292. На підставі вказаного договору відповідачу банк відкрив картковий рахунок за програмою кредитування «пакет «ЕКО-кредитка», який є договором приєднання. Відповідно до умов кредитного договору за програмою кредитування «пакет «ЕКО-кредитка» позичальнику було надано кредит на споживчі цілі, орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн., із пільговим періодом 30 днів, процентною ставкою 42,00 % річних, процентною ставкою на пільговий період 0,00001%, процентною ставкою на прострочену заборгованість 42,00 %, строком дії договору 12 місяців до 28.03.2022. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 13.12.2023 утворилась заборгованість у загальному розмірі 50 815,62 грн., яка складається з 35 182,46 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 15 633,16 грн. простроченої заборгованості по процентам, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із матеріалів справи установлено, що 29.03.2021 відповідач підписав з ПАТ АТ «Укргазбанк» Заяву - Договір № 2021/І_С/251-000928 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картрами АБ «Украгазбанк», відповідно до якої було укладено договір № 2021/ОВР/251-000292. На підставі вказаного договору відповідачу банк відкрив картковий рахунок за програмою кредитування «пакет «ЕКО-кредитка», який є договором приєднання. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з умовами надання кредитних коштів з орієнтовною сумою ліміту 10 000,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору пільговий період становить 30 днів, процентна ставка 42,00 % річних, процентна ставка на пільговий період 0,00001 %, процентна ставкою на прострочену заборгованість 42,00 %, комісія за видачу кредиту 2,99 % , сплата процентів щомісячно. Факт отримання грошових коштів та користування ними відповідачем позивач підтвердив випискою з особового рахунку за період з 29.03.2021 по 13.12.2023, яка згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, має статус первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом по справі. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 13.12.2023 утворилась заборгованість у загальному розмірі 50 815,62 грн., яка складається з 35 182,46 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 15 633,16 грн. простроченої заборгованості по процентам, яку позивач просить стягнути з відповідача. Через порушення відповідачем грошових зобов`язань 09.10.2023 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій вимагав у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги повернути всю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, яку відповідач не виконав. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статі 1050 ЦК України наслідками порушення зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця дострокового вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязани сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається із підписаного сторонами договору про надання кредиту, відповідачу було надано кредит, який він зобов`язався повернути в установлений строк та сплатити проценти за користування ним, але вказані грошові зобов'язання не виконав, що підтверджується матеріалами справи, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі, вказаному в розрахунку позивача. За таких обставин, враховуючи доведення позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 50 815,62 грн., а також те, що відсутність коштів в боржника не звільняє його від відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі в розмірі згідно розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved