Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в січні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки. В обгрунтування позову вказує, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 12 вересня 2012 року та має з нею двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки фактично припинені наприкінці листопада 2019 року внаслідок того, що дружина, забравши дітей остаточно припинила спільне проживання. Пізніше стало відомо, що в Деснянському районі м.Києва перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Зазначає, що за час сумісного проживання набуте спільне майно, зокрема: автомобіль Мазда 3 2016 року випуску, об`єм двигуна 1998 кубічних сантиметрів, д.н. [NUMBER] , дата державної реєстрації 05.11.2019 року; автомобіль Мазда СХ-5 2019 року випуску, об`єм двигуна 2488 кубічних сантиметрів, д.н. [NUMBER] , дата державної реєстрації 29.08.2019 року. Вказане майно придбавалось під час спільного проживання з дружиною та за спільні кошти, у тому числі виручені від продажу іншого автомобіля та належної йому земельної ділянки. Зважаючи на повну довіру з його боку, транспортні засоби були зареєстровані за відповідачкою, проте вважає, що вказані автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя. Вказує, що у нього відсутній доступ до майна, а тому розрахунок його вартості здійснюється відповідно до ринкової вартості на підставі даних спеціалізованого веб-сайту мережі Інтернет. Згідно знайдених матеріалів, що додаються до заяви вартість автомобіля Мазда 3 становить 306383 грн., а вартість автомобіля Мазда СХ-5 становить 912200 грн. Просить суд поділити спільне майно подружжя яке є об`єктом спільної сумісної власності, визнавши за ним право приватної власності на автомобіль Мазда 3, 2016 року випуску, д.н. [NUMBER] дата державної реєстрації 05.11.2019, а за [PERSON] - право приватної власності на автомобіль Мазда СХ-2019 року випуску, д.н. [NUMBER] , дата державної реєстрації 29.08.2019 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 року справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 28.01.2020 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на спірне майно. Ухвалою від 03.02.2020 року позивачу надано строк на усунення недоліків. Ухвалою від 27.02.2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 27.02.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю, залишення без руху та закриття провадження у справі. 18.03.2020 року відповідач подала відзив на позов в якому не погоджувалася із твердженням позивача стосовно того, що шлюбні стосунки та проживання однієї сім`єю в розумінні ст.3 СК України припинено між ними приблизно наприкінці листопада 2019 року. Зазначала, що припинили шлюбні стосунки і проживання з позивачем однією сім`єю в розумінні ст.3 СК України на початку березня 2019 року. Підтвердженням цього факту зокрема є рішення Деснянського районного суду м.Києва у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, яким визнано факти та обставини наведені в заяві про видачу судового наказу. Даний факт підтверджує те, що на момент купівлі автомобілів, уже не мали спільних коштів, адже навіть питання грошового забезпечення дітей вирішували в судовому порядку. В своєму відзиві відповідач посилається на те, що автомобіль Мазда 3, 2016 року випуску, д.н. [NUMBER] , був придбаний її близькою подругою [PERSON] , за її власні особисті кошти та на підтвердження чого надає суду платіжні документи. У подальшому [PERSON] внаслідок несприятливих життєвих обставин в своєму житті, попросила її оформити вищевказаний автомобіль на її ім`я. Вважає, що автомобіль Мазда 3, 2016 року випуску, д.н. [NUMBER] , дата державної реєстрації 05.11.2019 року не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а є її особистою приватною власністю. Також посилалася на те, що автомобіль Мазда СХ-5 2019 року випуску дата державної реєстрації 29.08.2018 року був придбаний хоч і за час шлюбу, проте за власні особисті кошти, які отримала за договором позики. Окрім того, відповідно до положень чинного ЦК України, має зобов`язання по поверненню даних коштів. Позивач жодним чином не брав участі у виплаті позичальнику даних коштів. Зазначений автомобіль вважає своєю особистою приватною власністю. Просила суд взяти до уваги, що наразі практично самостійно несе тягар утримання своїх дітей (позивач за лютий 2020 року сплатив аліменти в розмірі 2990 грн. на двох дітей) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також другий син має особливі потреби, у зв`язку з інвалідністю, що спричиняє додаткові витрати і у разі задоволення позову буде суттєво обмежено її матеріальне становище та як наслідок, матеріальне становище дітей. Просила суд в задоволенні позову відмовити. В квітні 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якому посилається на те, що з заявою про видачу судового наказу відповідач звернулася до Деснянського районного суду м.Києва в грудні 2019 р. і аліменти з нього на утримання дітей стягуються з 04.12.2019 року. При цьому судовим наказом не встановлено жодних фактів на які посилається відповідач. Зазначає, що 05.05.2017 року ним було відчужено земельну ділянку, яка належала йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 11.02.2012 року, тобто рівно за 8 місяців до укладення шлюбу з відповідачем. Грошові кошти, отримані за належну на праві приватної власності земельну ділянку, в розмірі 274 960 грн. не були витрачені і зберігалися з метою забезпечення фінансової стабільності родини та були передані відповідачу для їх зберігання. У квітні 2019 було схвалене спільне рішення щодо продажу автомобіля Пежо 308, зареєстрованого на його ім`я і отримані кошти в розмірі 8000 доларів США, вирішили направити на оплату вартості автомобіля Мазда 3, 2016 року випуску та оплату вартості його подальшого ремонту. Наполягає на тому, що обидва спірні автомобілі є спільною власністю подружжя. Заперечував ту обставину, що автомобіль Мазда 3, 2016 року належить на праві власності [PERSON] . Також посилався на те, що у відповідача на зберіганні знаходилися грошові кошти, отримані від продажу належної йому земельної ділянки. Ці заощадження періодично поповнювалися за рахунок отриманих доходів. В серпні 2019 року не обговорюючи дане питання відповідач оформила купівлю нового автомобіля Мазда СХ-5 2019 року випуску. Лише в ході розгляду справи зазначає, що стало відомо про договір позики, разом з тим вважає, що договір позики складений саме для даного процесу, вважає його фіктивним, також посилався на відсутність нотаріального посвідчення. Просив суд позов задовольнити. 25.03.2021 року по справі закрито підготовче засідання та розгляд справи призначено до розгляду по суті. По справі неодноразово оголошувалися перерви з об`єктивних причин. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 12 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). В період шлюбу в подружжя [PERSON] народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-9). В період шлюбу сторони придбали автомобіль Мазда 3, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1998 кубічних сантиметрів, д.н. [NUMBER] , дата державної реєстрації 05.11.2019 року; автомобіль Мазда СХ-5 2019 року випуску, об`єм двигуна 2488 кубічних сантиметрів, д.н. [NUMBER] , дата державної реєстрації 29.08.2019 року, які є предметом спору та які були зареєстровані на ім`я відповідача. (а.с.115-116) Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 11.02.2020 року у справі № 754/13607/19 шлюб між подружжям [PERSON] розірвано. Вказана обставина не оспорювалася сторонами. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п. 23 постанови Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Як доводив суду позивач шлюбні стосунки припинені наприкінці листопада 2019 року. Відповідач в свою чергу доводила суду, що шлюбні стосунки припинені з березня 2019 року та на підтвердження надала суду заяву про видачу судового наказу та судовий наказ у справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей від 11.12.2019 року за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання двох спільних дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04.12.2019 року. (а.с.110) Разом з тим, судовий наказ про стягнення аліментів видається без виклику сторін у безспірному порядку і у судовому наказі судом про стягнення аліментів не встановлюється час припинення подружжям шлюбно-сімейних відносин. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що автомобіль Мазда 3, 2016 року був придбаний нею, за її власні кошти та для неї ввезено в Україну, однак внаслідок несприятливих життєвих обставин в її житті, автомобіль був оформлений на [PERSON] . Проте, відповідно до п.28 порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів, сіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них, затвердженого постановою від 07.09.1998 р. № 1388, ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних деклараціях або виданих органами доходів і зборів посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС. Факт реєстрації автомобіля, ввезеного в Україну, на ім`я відповідача свідчить про те, що саме відповідач є покупцем автомобіля. Разом з тим, пояснення свідка [PERSON] не доводять ту обставину, що вона є власником спірного автомобіля Мазда 3, 2016 року випуску. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що власником автомобіля Мазда 3, 2016 року випуску, д.н. [NUMBER] є [PERSON] суду не надано. Також відповідач доводила суду, що автомобіль Мазда, СХ-2019 року випуску, д.н. [NUMBER] є її особистою власністю, оскільки придбаний за договором позики. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що за договором позики в 2019 році позичив [PERSON] суму вказану в договорі позики на придбання автомобіля Мазда, СХ-2019 року випуску. Позика підлягала поверненню, але вона не повернута. Разом з тим, у своєму відзиві (а.с.102) відповідач стверджує, що хоча автомобіль Мазда, СХ-2109 року випуску і придбаний в період шлюбу, проте за її власні кошти, які отримала за договором позики. Окрім того, відповідно до положень ЦК України зазначає, що має зобов`язання по поверненню даних коштів, позивач же жодним чином не брав участі у виплаті позичальнику даних коштів. Оригінал договору позики суду не надавався, проте подаючи копію договору позики від 27.08.2019 року (а.с.118-121) договір позики посвідчений адвокатом сторони відповідача. Посвідчення копії можливе лише при наявності оригіналу. Посилань про те, що оригінал договору позики знаходиться саме у [PERSON] в копії договору не відображено. Тобто, суду надаються не послідовні докази стороною відповідача, свідок [PERSON] посилається на неповернення позики, в той час відповідач у своєму відзиві вказує, що позивач жодним чином не брав участі у виплаті позичальнику даних коштів . Суд вважає, що доказів стосовно придбання перерахованого майна лише за кошти кого-небудь з подружжя суду не надано. Тому, презюмується, що вказане майно придбано за їх спільні кошти, у зв`язку з чим є спільно набутим майном подружжя [PERSON] . Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірні автомобілі є її особистою приватною власністю Отже, враховуючи загальний режим спільності майна подружжя, згідно з яким майно, набуте у шлюбі, вважається таким, що належить подружжю, то у зв`язку з цим суд доходить до висновку, що спірне майно слід визнати спільною сумісною власністю сторін. Згідно зі ст.71 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок , квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що обидва автомобілі знаходяться у відповідача, а тому розрахунок його вартості здійснюється відповідно до ринкової вартості на підставі даних спеціалізованого веб-сайту мережі Інтернет. Згідно знайдених матеріалів, що додаються до заяви вартість автомобіля Мазда 3 становить 306383 грн., а вартість автомобіля Мазда СХ-5 становить 912200 грн. Суд пропонував сторонам призначення судової експертизи, проте сторони відмовилися від її проведення і не оспорювали вартість спірних автомобілів вказаних у позові. В судовому засіданні позивач просив суд визнати за ним право приватної власності на автомобіль Мазда, 3, 2016 року випуску, вартість якого втричі менша за вартість Мазда СХ-5, який вважає, що має в порядку поділу майна залишитися у відповідача. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує ту обставину, що суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами, судом встановлено, що спірні автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя, вартість зазначену позивачем відповідач не оспорювала та не довела, що спірні автомобілі є її особистою власністю, а тому у суду є всі підстави для поділу майна подружжя [PERSON] у спосіб зазначений позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved