Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2113404623141 від 14.05.2021 року в розмірі 61304,25 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.05.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2113404623141 «Стандартний». Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Також, 14.05.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2113406219809 «Стандартний», відповідно до якого позивач зобов`язався надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Надалі 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №2113404623141 від 14.05.2021 року, боржником за яким є [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про про надання фінансових послуг №2113404623141 від 14.05.2021 року, боржником за яким є [PERSON] 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №2113406219809 від 14.05.2021 року, боржником за яким є [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про про надання фінансових послуг №2113406219809 від 14.05.2021 року, боржником за яким є [PERSON] . Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується заборгованість. Загальний розмір заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №2113404623141 від 14.05.2021 року становить 58346,40 гривень, з яких 3000 гривень заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 55346,40 гривень заборгованість за відсотками. Загальний розмір заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №2113406219809 від 14.05.2021 року становить 87519,60 гривень, з яких 4500 гривень заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 83019,60 гривень заборгованість за відсотками. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути з відповідача заборгованість: за договором №2113404623141 від 14.05.2021р. у розмірі 24521,70 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 21521,70 грн. заборгованість за відсотками; за договором №2113406219809 від 14.05.2021р. у розмірі 36782,55 грн., з яких: 4500 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 32282,55 грн. заборгованість за відсотками. Всього позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 61304,25 грн. Ухвалою суду від 09.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в позовних вимогах просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що не сплачував кредитні кошти через травму та тривале лікування. Бажає виконувати обов`язки по сплаті кредиту, однак просить розтермінувати сплату коштів. Також, зазначив, що не погоджується із нарахованими відсотками за користування кредитом, а також із розміром правової допомоги. Погоджується на сплату позивачеві витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову з таких підстав. У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що 14.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2113404623141 та договір про надання фінансових послуг № 2113406219809. Відповідно до умов вказаних договорів позичальнику надано кредит без конкретної споживчої мети на суму 3000 грн. та 4500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору його додатків та правил (п.1.1 договору). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за договором про надання фінансових послуг №2113404623141 від 14.05.2021 року заборгованість за період 14.05.2021 року до 30.11.2021 року складала 23033,40 грн. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 року укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60168947 грн., а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. З додатку №3 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року встановлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] .. Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 року укладено договір факторингу №10-01/2023, з умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у додатках №1 та №3. З реєстру боржників (додаток №3 до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року) встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] за договорами про надання фінансових послуг: №2113404623141 від 14.05.2021 року та №2113406219809 від 14.05.2021р. У ст.512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.516 ЦК). Згідно зі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч.1 ст.1078 ЦК України закріплено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи вищевказані договори відступлення прав вимоги суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договорами про надання фінансових послуг №2113404623141 від 14.05.2021 року та №2113406219809 від 14.05.2021р. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача по вказаним договорам про надання фінансових послуг від 14.05.2021р. Відповідно до п.1.2, 1.3 договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.4 Договору про надання фінансових послуг визначено нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. (п.п. 1.4.1, 1.4.2). Водночас у заяві-анкеті (для отримання кредиту), який є додатком №1 до кредитного договору, сторони погодили, що відповідач зобов`язується повернути кредит у розмірі 3000 грн. та 4500 грн., нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Стороною відповідача не оспорюється факт укладення вищевказаних договорів та отримання [PERSON] у кредит коштів у розмірі 3000 грн. та 4500 грн.. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за договором про надання фінансових послуг № 2113404623141 від 14.05.2021року заборгованість складає 24521,70 грн., з яких 3000 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 21521,70 грн. заборгованість за відсотками. За договором про надання фінансових послуг № 2113406219809 від 14.05.2021року заборгованість складає 36782,55 грн., з яких 4500 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 32282,55 грн. заборгованість за відсотками. Щодо розрахунку заборгованості наданого позивачем суд приходить до такого висновку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2022 року у справі № 947/25785/19 (провадження № 61-3732св22) зроблено висновок, що: «за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за вищевказаними договорами№ 2113404623141 від 14.05.2021 року та № 2113406219809 від 14.05.2021 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 16 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки - 2%. Позивач просив стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строків кредитування, так і після закінчення цих строків, а також з розмірів збільшених процентних ставок за кредитами. При цьому, позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд не приймає інші умови про стороковість договорів та процентні ставки (за понадстрокове користування позикою або її частиною), оскільки договорами встановлена фіксована процентна ставка, умови договорів його сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку. Інший розмір процентів договорами не передбачений, тому позивач не мав підстав нараховувати більші розміри процентів, ніж передбачено договорами. Позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядкуст.625 ЦК України, позивач не заявляв, а суд не має права виходити за межі предмету та підстав позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою (згідно умов договору 16 днів з моменту отримання кредиту) не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором про надання фінансових послуг № 2113404623141 від 14.05.2021року та за кредитним договором про надання фінансових послуг № 2113406219809 від 14.05.2021року. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання [PERSON] умов договорів № 2113404623141 від 14.05.2021 року та № 2113406219809 від 14.05.2021 року, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Колект-Центр» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2113404623141 «Стандартний» від 14.05.2021 року в розмірі 3960 (три тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень, з яких 3000 (три тисячі) гривень заборгованість за тілом кредиту, 960 грн. відсотки (3000*2%*16 днів) , а також заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2113406219809 «Стандартний» від 14.05.2021 року в розмірі 5940 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок) гривень, з яких 4500 гривень заборгованість за тілом кредиту, 1440 грн. відсотки. (4500 грн. *2%*16днів). У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно дост. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з частковим задоволенням позову з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,50 грн. (9900*100/61304,25=16,1%; 3028 грн. *16,1%= 487,50 грн.). Позивач у позовній заяві просить стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн. На підтвердження чого суду надано договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». Зі заявки на надання юридичної допомоги №891 від 02.01.2024 та витягу з акта №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 17 000 грн., з яких - надання усної консультації з вивчення документів- 2 год/3000 грн.; підготовка пропозицій - 2 год/4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу- 5 год/10000 грн., а також платіжну інструкцію №0406010000 від 10.01.2024, що підтверджує перерахування адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 52000 грн. за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 17000 гривень, яка є необгрунтованою та завищеною. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 142 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ч.ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved