Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів, в якому з урахуванням зміни предмету позову зазначила, що 30.04.2010 виконавчим комітетом Васильківської міської ради було прийнято рішення про надання позивачу та її чоловіку службового житла квартири [ADDRESS] . В подальшому позивач набула право власності на вказану квартиру. Проте, 15.10.2012 виконавчим комітетом було прийнято рішення, яким уповноважив Васильківське міжрайонне БТІ видати свідоцтво про право власності на вказану квартиру на [PERSON] . Позивач вважає дане рішення незаконним та просить визнати його недійсним, оскільки на момент його винесення квартира належала позивачу та третій особі, перебувала під арештом та орган місцевого самоврядування не має право самостійно скасовувати чи змінювати свої рішення. Представником Виконавчого комітету Васильківської міської ради направлено заперечення щодо позовних вимог та відзив на позовну заяву, де зазначено, що на момент винесення оспорюваного рішення, [PERSON] була власницею спірної квартири, крім того позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки рішення виконавчого комітету вичерпало свої дію фактом його виконання. Представником відповідача [PERSON] направлено заперечення щодо позовних вимог та письмові пояснення, де зазначено, що рішенням суду від 07.05.2012 за позовом [PERSON] було визнано свідоцтво про право власності на спірну квартиру за [PERSON] . Вказане рішення обґрунтовано тим, що між [PERSON] та забудовником було укладено догорів про участь і фонді фінансування будівництва, а саме спірної квартири. [PERSON] виконала свої зобов`язання за даним договором та набула право на набуття права власності на дану квартиру. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. В зв`язку з чим, просять відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовних заявах, додатково зазначила, що на момент винесення оспорюваного рішення позивач була власником спірної квартири, виконавчий комітет виніс оспорюване рішення під час дії арешту на спірну квартиру. Позивач протягом тривалого часу проживає в спірній квартири, зробила ремонт, сплачує комунальні послуги, іншого житла не має. Відповідачі, представники відповідачів в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, надали відзиви та письмові пояснення на позову заяву, де заперечили проти задоволення позову. Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, письмові пояснення на позову заяву на надавали. просив визнати протиправною і скасувати рішення про державну реєстрацію права Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази та матеріали справи дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 30.04.2009 виконавчим комітетом Васильківської міської ради було прийнято рішення № 194 «Про включення до числа службових окремих квартир в будинку [ADDRESS] », відповідно до якого в число службових було включено спірну квартиру [ADDRESS] , та рішення № 153 «Про надання службового житла», згідно з яким службову квартиру [ADDRESS] надано [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . Виконавчим комітетом Васильківської міської ради 23.06.2010 прийнято рішення №259 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна-квартири в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] » та рішення № 260 «Про видачу ордерів на службове житло по [ADDRESS] », в частині видачі ордерів на службові квартири по [ADDRESS] , на службову 2-кімнатну квартиру житловою площею 70,10 кв.м.\~ [ADDRESS] [PERSON] з сім`єю у складі 2 осіб ( [PERSON] , чоловік - [PERSON] ). 20 серпня 2010 року Васильківською міською радою прийнято рішення «Про визначення балансоутримувача та делегування повноважень щодо розпорядження об`єктами нерухомого майна - службовими квартирами в житловому будинку з приміщенням громадського призначення по [ADDRESS] ». [PERSON] 29.10.2010 набуто право власності на квартиру [ADDRESS] , про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про державну реєстрацію прав від 10.01.2011. У зв`язку з розлученням [PERSON] та [PERSON] рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 11.11.2013\~задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна, визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Крім того, відповідно до по ухвали Полтавського районного суду від 18.06.2012 на квартиру [ADDRESS] накладено арешт та відкрито виконавче провадження від 29.04.2013. Васильківською міською радою 05.05.2011 прийнято рішення «Про скасування рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради та розпоряджень Васильківського міського голови"\~від 23.06.2010 р. рішення № 259 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна - квартири в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] », в частині визнання права власності територіальною громадою, в особі Васильківської міської ради на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення в [ADDRESS] за територіальною громадою міста, в особі Васильківської міської ради; від 23.06.2010 р. рішення № 260 «Про видачу ордерів на службове житло по [ADDRESS] , в частині видачі ордерів на службові квартири по [ADDRESS] , на службову 2-кімнатну квартиру житловою площею 70,10 кв.м. [ADDRESS] [PERSON] з сім`єю у складі 2 осіб (вона, чоловік - Гладкий 0лександр [PERSON] ). У зв`язку з цим 11.06.2011 [PERSON] оскаржила рішення Васильківської міської ради від 05.05.2011 «Про скасування рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради та розпоряджень Васильківського міського голови», про скасування ним своїх попередніх рішень про забезпечення [PERSON] житлом - квартирою [ADDRESS] на підставі яких в подальшому [PERSON] отримала право власності на зазначену нерухомість. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що правових підстав для скасування цих рішень не було, а рішення від 05.05.2011 прийнято всупереч рішення Конституційного Суду України № 7-рп\\2009 від 16.04.2009. 25 грудня 2012 року Васильківський міськрайонний суд повністю задовольнив позовні вимоги [PERSON] та скасував рішення Васильківської міської ради від 05.05.2011 "Про розгляд депутатського запиту та скасування рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради та розпоряджень Васильківського міського голови» в частині: скасування рішення № 153 виконавчого комітету Васильківської міської ради від 30.04.2010 «Про надання службового житла» щодо надання службової 2-кімнатної квартири будівельний [ADDRESS] [PERSON] , з сім`єю у складі 2 осіб; скасування рішення № 259 виконавчого комітету Васильківської міської ради від 23.06.2010 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна - квартири в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] », щодо визнання права власності за територіальною громадою міста в особі Васильківської міської ради на квартиру [ADDRESS] ; скасування рішення № 260 виконавчого комітету Васильківської міської ради від 23.06.2010 «Про видачу ордерів на службове житло по [ADDRESS] ", щодо видачі ордеру на службову квартиру по [ADDRESS] , на: службову 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] [PERSON] , з сім`єю у складі 2 осіб; скасування рішення № 434 від 24.09.2010 «Про виведення з числа службових квартир по [ADDRESS] » в частині виведення з числа службових квартир в будинку [ADDRESS] , згідно додатку №1, а саме квартири [ADDRESS] ; доручення міському голові внести зміни до інвестиційного договору щодо виключення квартири [ADDRESS] із переліку житла, яке товариство з обмеженою відповідальністю «Гараздінвестбуд» зобов`язане безоплатно передати Васильківській міській раді; доручення виконавчому комітету Васильківської міської ради прийняти рішення про видачу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] на фізичних осіб - довірителів, згідно переліку, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Гаразд Фінанси». Ухвалою від 14.03.2013 Київський Апеляційний адміністративний суд залишив без змін рішення Васильківського міськрайонного суду від 25.12.2012. Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 07.05.2012 позов [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] , видане 05.07.2010 Васильківською міською радою Київської області на ім`я територіальної громади м. Васильків в особі Васильківської міської ради Київської області. Визнано недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 29 жовтня 2010 року Васильківською міською радою Київської області на ім`я [PERSON] . Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.09.2012 апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від. 07.05.2012 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.04.2013 касаційну скаргу [PERSON] було відхилено, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2012 року залишено без змін. Суд зазначає, що цим рішенням позов [PERSON] задоволено частково, судом у задоволенні позовної вимоги про визнання за нею право власності на квартиру [ADDRESS] відмовлено. Тому за таких обставин суд бере до уваги, що рішенням суду, яке набрало законної сили, ні за [PERSON] , ні за [PERSON] не визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . 15.10.2012 Виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області прийнято рішення №442, яким оформлено право власності на 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м. на [PERSON] , враховуючи ухвалу апеляційного суду Київської області від 20.09.2012. Доручено КП КОР «Васильківське міжрайонне БТІ» видати свідоцтво про право власності громадянці на вищевказане житло. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 державна реєстрація права власності відбулася 26.12.2013 09:39:15 на підставі рішення про державну реєстрацію від 27.01.2014, прийнятого державним реєстратором, номер запису про право власності 4419540. Як зазначено у Постанові КОАС від 30.03.2015 у справі про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру на [PERSON] та задовольняючи даний позов, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Марченко В.Г. при здійсненні реєстрації права власності на вказану квартиру за [PERSON] , не взяв до уваги те, що квартира [ADDRESS] має наступні обтяження: 23.10.2011, 23.10.2010, 30.11.2010, 21.01.2011, 05.06.2012, 15.06.2013, 30.09.2013, 13.12.2013, 26.12.2013, та безпідставно задовольнив заяву [PERSON] і зареєстрував за нею право власності на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , оформивши рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 за №10310595. У подальшому на підставі цього рішення було виготовлено свідоцтво на право власності (індексний номер 16794778) на двокімнатну квартиру по [ADDRESS] на прізвище [PERSON] . Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Приймаючи оскаржуване рішення від 15.10.2012 Виконавчий комітет послався на ст.7 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та на ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Разом з тим, із перелічених норм законів, не передбачено право органу місцевого самоврядування передавати у приватну власність квартири, які не були передані йому забудовником. Як вбачається із ухвали Апеляційного суду Київської області від 20.09.2012, тобто із судового рішення, на яке послався Виконавчий комітет при винесенні оскаржуваного рішення, апеляційним судом було встановлено, що Васильківська міська рада не мала права оформляти право власності на спірну квартиру, оскільки на час вирішення питання про визнання права власності на спірну квартиру за територіальною громадою , а потім за [PERSON] , квартира не була передана забудовником Васильківській міській раді, тому рада діяла на свій розсуд. Таким чином, встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи та рішеннями судів, що спірна квартира не була передана до державного чи комунального житлового фонду, а від так рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 15.10.2012 №442, яким оформлено право власності на 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м. на [PERSON] , прийнято з перевищенням повноважень, відносно нерухомого майна, яким відповідач не мав права розпоряджатись. Крім того, вказане рішення прийнято під час чинних судових арештів на спірну квартиру. Згідно ст.15\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб . За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення, а рішення Виконавчого комітету від 15.10.2012 підлягає скасуванню. Щодо строку звернення до суду. Як зазначила позивач, про оспорюване рішення вона дізналась 21.08.2013 при ознайомлені в суді з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення майна з під арешту. Суду не надано доказів, що позивачу було відомо про дане рішення до 21.08.2013, зокрема доказів направлення, приймання участі у засіданні виконкому, повідомлення іншим чином. Таким чином, суд зважає, що позивач не пропустила строк позовної давності, оскільки дізналась про дане рішення лише 21.08.2013.

Outcome: approved