Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просив суд: визначити за [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Заява мотивована тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] померла, про що було зроблено відповідний актовий запис №342. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлої. Крім того, [PERSON] склала заповіт відповідно до якого все своє майно залишила позивачу. Так, померлій належали на праві власності квартира [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] . Вказана квартира належала покійній матері позивача на підставі договору міни від 04.07.2000, які входять до спадкової маси. Разом з тим 27.05.2023 р., у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у зв`язку із невиконанням вимог п.1 ст.1269, п.1 ст. 1270 ЦК України, про що свідчить постанова державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори. Позивач зазначає, що не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини у зв`язку із перебування у період з 25.11.2019 по 08.05.2020 на окупованій території України, а саме у м. Донбас. Вжиття заходів протидії розповсюдження інфекції COVID-19 не дали можливості прибути до Києва та подати заяву про прийняття спадщини. Крім того позивач втратив паспорт громадянина України, який відновив 14.09.2021 р. Зважаючи на викладене, позивач вважає причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною та просить захистити його права . Провадження у справі відкрито 17.01.2022, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. 29.03.2024 р. за клопотанням представника позивача вирішено питання про залучення до участі в справі належного відповідача - Київську міську раду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду повідомлені належним чином. Представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідача явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа державний нотаріусПершої київської державної нотаріальної контори Супліченко М.В. в судове засідання не з`явилась про дату та час розгляду повідомлена належним чином, до суду надійшла заява у якій остання просила слухати справу у її відсутність та прийняти рішення по суті спору на розсуд суду. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутностізапереченьсторонипозивача, суд вважає за можливерозглянути справу за відсутностісторін на підставінаявнихдоказів, провести заочнийрозглядсправи та ухвалитизаочнерішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , про що складно відповідний актовий запис №342, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке було видане Палацом новонароджених у м. Києві 16.07.1974. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 15.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О., відповідно до якого все рухоме та нерухоме майно заповіла своєму сину - [PERSON] , [INFO] . Як свідчать матеріали справи, спадкодвецю на день її смерті належали на праві власності кварира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] (копії правовстановлюючих документів наявні в матеріалах справи). 28.05.2023 р. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Супліченко М.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку ізпропуском строку, встановленого законом, на подачу заяви про прийняття спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. За приписами ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Позивач зазначає, що причини не звернення з відповідною заявою з метою прийняття спадщини є поважною, а саме: перебування на тимчасово окупованій території України, наявність карантинних обмежень в пересуванні через пандемію COVID-19, втрата паспорта громадяника України. Доказів, які в б свідчили про те, що вказані оставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved