Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2023 рокузвернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив: - розірвати Договір оренди землі від 17.08.2007 року укладений між [PERSON] та ТОВ «ім.. KJI. Петровського» та Додаткову угоду до Договору оренди землі, укладену між [PERSON] та TOB «їм. KJI. Петровського» та ТОВ «Південь Агро Інвест» від 01.10.2017 р.; - стягнути з ТОВ « Південь Агро Інвест» на його користь борг за оренду належної йому на праві власності земельної ділянки за 2022 - 2023 роки в сумі 34 238, 04 грн. Заявлені вимоги обґрунтовав тим, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії МК №094248 від 12.03.2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №238, він є власником земельних ділянок загальною площею 6,576 га з кадастровими номерами: 4820981200:20:000:0011 та 4820981200:18:000:0475, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з договором оренди від 14.01.2015 року, укладеного між нею та ТОВ «ім. KJI. Петровського» та зареєстрованого Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області земельні ділянки були передані в оренду TOB «ім. KJI. Петровського». 01.10.2017 року стосовно вказаних земельних ділянок нею була укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 14.01.2015 року згідно якого вона на підставі ст.6 Цивільного кодексу України, глави 47 Цивільного кодексу України, ст.30 Закону України «Про оренду землі» уклали договір оренди землі. Відповідно п.4.3. Договору оренди землі від 01.10.2017 року орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю один раз в рік в строк з 01 серпня по 31 грудня кожного року. Відповідач за 2022-2023 роки орендну плату по 17119,02 грн. за кожний рік так і не виплатив. Крім того, відповідач порушив умови п.4.3 Додаткової угоди до Договору оренди землі від 14.01.2015 роки, оскільки не здійснив оранку присадибної ділянки розміром до 0,25 та не надав матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн. на лікування та термінове операційне втручання, а також не надав 1 тонну соломи. Посилаючись на наведені обставини та положення 526 ЦК України щодо належного виконання зобов`язання, положення ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено можливість розірвання договору оренди землі за рішенням суду в разі невиконання стороною обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та положення ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України згідно якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, позивач просить задовольнити позов. 06.09.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.20-21). 05.092023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.51). У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача, повідомленого у встановленому порядку про дату, місце, і час судового засідання не з`явився. У надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяві від 16.11.2023 року (а.с.38-41) відповідач позов не визнав обґрунтовуючи свої заперечення проти позову тим, що оренду оплату за 2022 року позивачці було виплачено відповідно до умов договору у повному обсязі в розмірі 13 780,81 грн., а строк виплати орендної плати за 2023 рік, ще не настав, оскільки згідно умов договору орендна плата має бути сплачена у строк з 01 серпня по 31 грудня кожного року. У зв`язку з цим, з його боку відсутня систематичність несплати орендної плати, що може бути відповідно до вимог закону та відповідних правових позицій Верховного Суду може бути визнано судом істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Посилаючись на наведені обставини позивач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії МК №094248 від 12.03.2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №238 позивач [PERSON] є власником земельних Ділянок загальною площею 6,576 га з кадастровими номерами: 4820981200:20:000:0011 та 4820981200:18:000:0475, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області (а.с.7). 14 січня 2015 року між позивачем [PERSON] , та ТОВ "Ім. КЛ.Петровського" укладено Договір оренди землі №000239 щодо земельних ділянок загальною площею 6,576 га з кадастровими номерами: 4820981200:20:000:0011 та 4820981200:18:000:0475, нормативною грошовою оцінкою 161744,34 грн. строком на 10 років; орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6793,26 грн. в рік за один земельний пай, сплачується у грошовій та натуральній формі за домовленістю сторін; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції у такі строки: щорічно з 15 серпня по 31 грудня; податок на землю та податок з доходу фізичних осіб сплачується орендарем впорядку та строки, передбачені законодавством України; Орендодавець, звільнений від обов`язку сплачувати податок на землю (а.с.8-9). 01 жовтня 2017 року між [PERSON] та ТОВ "Ім. КЛ.Петровського" укладено додаткову угоду до договору оренди землі №000239 від 14.05.2015 року, згідно з якою [PERSON] передає в оренду земельні ділянки загальною площею6,576 га, кадастрові номери земельних ділянок 4820981200:20:000:0011 (ділянка №1), 4820981200:18:000:0475 (ділянка №2) нормативною грошовою оцінкою відповідно 193582,32 грн. (ділянка №1) та 510,82 грн. (ділянка №2), договір укладено терміном до 31 грудня 2026 року та є чинним до моменту закінчення збирання врожаю, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк (п.3.1., п.3.2.); п.4.1. угоди визначено, що орендна плата вносить орендарем у грошовій формі в розмірі 8,82 % нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає відповідно 1707,96 грн. (ділянка №1) та 45,06 грн. (ділянка №2) за рік оренди; із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2.); відповідно до п.4.4 договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше), при цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування; пунктом 4.5. угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року; згідно з п.4.7. у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення; орендар зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні орендні платежі (п.9.4.); пунктами 12.2., 12.3., 12.4. встановлено, що розірвання даного Договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання Договору в односторонньому порядку є лише випадки, визначені законом; договір набирає чинності після підписання сторонами, право оренди виникає з моменту його державної реєстрації (п.14.1.); (а.с.13-14). З наявного у матеріалах справи Платіжної інструкції №2967 від 04.05.2023 року вбачається, що за договором оренди землі 04.05.2023 року відповідачем сплачено позивачу в рахунок орендної плати 13780,70 грн. за 2022 рік (а.с.45). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За частиною другоюстатті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Закон України "Про оренду землі" визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі"). Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За правилами ч.3 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно з п.«д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Наведені положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (касаційне провадження №61-41932сво18) дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати. У позовній заяві позивач, як на підставу для дострокового розірвання договору оренди землі посилається на те, що відповідач не виплачує йому орендну плату у визначений договором строк, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем обов`язків, передбачених договором оренди та є підставою для розірвання договору оренди. Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду по справі № 614/805/16-ц від 27 червня 2018 року, доказами отримання коштів позивачем у рахунок сплати орендної плати можуть бути лише письмові докази. За таких обставин суд враховує надані відповідачем відомості Платіжної інструкції №2967 від 04.05.2023 року вбачається, що за договором оренди землі 04.05.2023 року відповідачем сплачено позивачу в рахунок орендної плати 13780,70 грн. за 2022 рік. Достовірність вказаних доказів відповідачем іншими засобами доказування не спростована. Систематичність несплати орендної плати в даному випадку відсутня, що обумовлює відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки. За наведеного суд дійшов висновку про недоведеність тверджень позивача щодо систематичного невиконання відповідачем умов спірного договору оренди земельної ділянки, в зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог, щодо розірвання договору оренди землі від 17 серпня 2007 року та зобов`язання припинення іншого речового права, права оренди земельної ділянки необхідно відмовити. Разом з тим, як встановлено судом, позивачу на дату ухвалення рішення у справі не виплачена орендна плата за 2023 рік, а також не у повному обсязі виплачена орендна плата за 2022 рік відповідно до п.4.1. додаткової угоди від 01 жовтня 2017 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8,82% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає відповідно 1707,96 грн. та 45,06 грн. за рік. Тобто, розмір орендної плати, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, становить 17119,02 грн., і на думку суду, зменшенню не підлягає, оскільки саме такий розмір орендної плати визначили сторони угоди на момент її укладання, і саме такий розмір орендної плати є зрозумілим для сторін угоди . При цьому, суд враховує, що за змістом пункту 4.2. додаткової угоди орендар взяв на себе обов`язок утримання податків (збори), а тому, здійснення таких виплат відповідачем, на думку суду, не впливають на розмір орендної плати, яка узгоджена сторонами угоди. Суд вважає, що утримання і сплата всіх, передбачених законом податків та зборів (земельних платежів) є самостійними податковими зобов`язаннями відповідача, які він взяв на себе згідно пункту 4.2. додаткової угоди, як податковий агент, і їх відшкодування позивачем, зокрема, їх конкретний розмір, угодою не передбачено. До того ж, оскільки, у випадку відшкодування позивачем на користь відповідача усіх сплачених ним земельних податків та зборів реальний розмір орендної плати, що фактично має бути виплачений орендарем орендодавцю має бути зменшений на вказану суму платежів, таку умову слід вважати істотною умовою договору, яка має бути окремо визначена та конкретизована в укладеному стороні правочині, але така умова відсутня. Розмір орендної плати переглядається, зокрема у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок). Підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст.15 Закону України №1378 "Про оцінку земель"). Періодичність проведення нормативної грошової оцінки земель (не рідше одного разу на 5-7 років) визначено ст.18 Закону №1378. Оскільки нормативна грошова оцінка земельних ділянок з 2017 року не змінювалася, розмір орендної плати також остається незмінним. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по виплаті орендної плати за 2023 рік у розмірі 17119,02 грн. та не не виплачена частина орендної плати за 2022 рік у розмірі 3338,32 грн. (17119,02 грн. згідно п.4.1. додаткової угоди - 13780,70 грн., що фактично виплачені), що загалом складає 20457,34 грн. Відповідно до викладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial