Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , в якій просила визначити їй додатковий строк три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у віці 82 років померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина. Позивачка по справі [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою померлої [PERSON] , [INFO] [PERSON] була не єдиною донькою спадкодавиці. Так спадкодавець [PERSON] окрім доньки, мала також сина [PERSON] , який помер [INFO] . Не будучи спеціалістом у галузі права позивач вважала себе єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Водночас, померлий брат позивачки мав неповнолітнього сина [PERSON] (відповідача у справі), що звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини. Спадкодавець [PERSON] була особою похилого віку, пенсіонером, постійно проживала та була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належала спадкодавцю [PERSON] , батьку позивачки - [PERSON] та позивачці - [PERSON] .. Хоча позивачка [PERSON] зареєстрована та має постійне проживання у м. Києві, однак вона постійно опікувалась добробутом та здоров`ям матері, допомагала фінансово, відвідувала останню, на час своєї відсутності залучала для надання допомоги їй третіх осіб, серед яких була і гр. [PERSON] . Приблизно наприкінці січня 2023 року у зв`язку з погіршенням самопочуття матері, яка на той час мала поважний вік у 82 роки, [PERSON] вимушена була приїхати до м. Запоріжжя та оселитись у квартирі [ADDRESS] для здійснення догляду та надання відповідної допомоги [PERSON] . Саме позивачка одноосібно займалась погребінням [PERSON] , була замовником проведення відповідних ритуальних послуг, в повному обсязі оплатила їх вартість. Після похорону матері, [PERSON] повернулась до м. Києва, де проживає до теперішнього часу. Оскільки [PERSON] та її мати [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом, позивачка певний час вважала себе такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ст. 1268 ЦК України. Повернувшись до м. Києва, [PERSON] звернулась за консультацією до адвоката та нотаріуса, від яких отримала роз`яснення, зокрема, положень п. 3.19. та п. 3.20 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», з яких слідувало, що оскільки вона проживала з матір`ю на момент смерті останньої без реєстрації місця проживання, то не вважається такою, що прийняла спадщину, а відтак має подавати заяву про прийняття спадщини протягом 10 місяців з моменту її відкриття. Отже позивачка будучи ознайомленою з положеннями законодавства, чинними на час смерті матері, знала, що оскільки проживала зі спадкодавцем без реєстрації місця проживання, враховуючи, положення Постанови КМУ №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» має 10 місяців на подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , тобто має право на вчинення такої дії до 11 січня 2024 року. Враховуючи вказані роз`яснення закону [PERSON] в межах вказаного строку подала заяву про прийняття спадщини. Так 21 листопада 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ротач І.І. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] . Вказана заява була направлена до приватного нотаріуса ЗМОН [PERSON] за місцем заведення спадкової справи, що була відкрита за заявою іншого спадкоємця - онука спадкодавиці [PERSON] . Після надходження заяви [PERSON] до приватного нотаріуса Пудлик І.М. позивач дізналась про те, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини, а також про наявність заповіту на свою користь. Постановою від 20.12.2023 приватний нотаріус Пудлик І.М. відмовив громадянці [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] громадянки [PERSON] на відповідне майно, у зв`язку з пропуском нею 6 місячного строку на прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] не є спеціалістом у галузі права, вона очевидно не знала про виключення із Постанови КМУ № №164 положень про зупинення строку на прийняття спадщини, правомірно розраховувала на сталість законодавства в умовах війни (воєнного стану) та його передбачуваність. Вважає, в даному випадку вона пропустила строк для прийняття спадщини з причин введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. Також, позивач зазначає про необізнаність про наявність заповіту і вважає зазначену обставину також поважною причиною пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2024 року провадження по справі відкрите. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Законний представник неповнолітнього відповідача [PERSON] надала відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просила відмовити. В обґрунтування відзиву зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , мати позивачки та бабуся неповнолітнього [PERSON] . Окрім доньки померла мала сина [PERSON] , який помер [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, заяву на прийняття якої подав онук спадкодавця - неповнолітній [PERSON] , [INFO] , - спадкоємець за законом згідно ст. 1266 ЦК України та є таким, що спадщину прийняв. [PERSON] до моменту смерті дійсно проживала в [ADDRESS] , але проживала вона за вказаною адресою сама. Відповідач увесь час проживала в м. Києві. 15.03.2023 \~ \~ \~ \~року їй зателефонував двоюрідний брат позивачки, [PERSON] та повідомив, що померла її свекруха. Оскільки сусіди померлої почали хвилюватися, що [PERSON] довгий час не з`являється на вулиці, та оскільки вона жила сама, то підняли тривогу щодо її стану здоров`я та життя. [PERSON] , племінник померлої, разом з поліцією та сусідами був присутній «як родич померлої» при відчиненні дверей квартири [ADDRESS] , виявивши тіло [PERSON] . Як потім встановили експерти, дата смерті [INFO] , тобто померла декілька днів лежала в квартирі до моменту знаходження тіла. Отже, факт проживання позивачки по справі разом з матір`ю, [PERSON] , не відповідає дійсності. Позивачка приїхала разом з сім`єю з міста Києва на поховання своєї матері, яке відбулося 16.03.2023 року, до цього моменту вона в востаннє була в місті Запоріжжя на похованні свого брата [PERSON] , який помер [INFO] . Вона підтверджує присутність позивачки на похоронах її матері. Вважає, що [PERSON] на протязі шести місяців вправі була звернутись із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, у неї не було ніяких непереборних та істотних труднощів для вчинення дій для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в позовній заяві про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не посилається на об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для спадкоємця, тобто не посилається на поважні причини пропуску шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, на які вона посилається в позовній заяві. Жодного доказу, що вона фактично проживала в місті Запоріжжя з початку 2023 року позивач не надає та даний факт не відповідає дійсності. Ухвалою суду від 19 лютого 2024 по справі закрите підготовче провадження. Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Законний представник відповідача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у відзиві. Третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пудлик Інна Миколаївна надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що з позивачкою підтримує дружні стосунки. [PERSON] проживає та працює в Києві. У лютому 2023 року бачила позивачку в Запоріжжі, знає, що та приїжджала до матері та доглядала її. В 2022 році вона разом з [PERSON] заїжджали до її матері. В березні 2023 року їй зателефонувала позивачка та просила під`їхати до матері, оскільки остання не брала слухавку. Вона під`їхала, однак [PERSON] не виходила. Сусідка сказала, що викликала поліцію. Коли приїхала поліція, вони разом з головою ОСББ відчинили двері та побачили, що [PERSON] померла. Наступного дня приїхала [PERSON] . Про те, що [PERSON] залишила заповіт їй нічого не було відомо, позивач про це ніколи не казала. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її матір`ю. Її бабуся [PERSON] з січня 2023 року проживала в квартирі одна , та померла також одна в квартирі. Наскільки їй відомо, квартиру відчиняли з поліцією. [PERSON] була на похоронах, однак , хто їх оплачував, їй невідомо. Про смерть бабусі дізналася зі слів двоюрідного брата. Як пояснив суду свідок [PERSON] , [PERSON] є його двоюрідною сестрою. В березні 2023 року йому зателефонувала [PERSON] та повідомила, що її мати померла. Також вона просила його бути присутнім при розкритті квартири,оскільки вимагалася присутність родичів. Останній раз він бачив [PERSON] в 2009 році на похоронах батька. На похоронах матері позивачка була присутня. З приводу укладання заповіту йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є головою ОСББ «Соборний 96» Він був присутнім при розкритті дверей, коли [PERSON] знайшли мертвою в квартирі. Поліцію викликала [PERSON] . Йому відомо , що [PERSON] мешкала одна в квартирі, за останні чотири роки він не бачив, щоб до неї хтось приходив. Допитаний в судовому засіданні в режимі відео конференції з Подільським районним судом м. Києва свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є його матір`ю. Йому відомо, що в лютому-березні 2023 року його мати [PERSON] була в Запоріжжі , оскільки виїжджала до бабусі, яка за станом здоров`я потребувала допомоги. За день до того, як стало відомо про смерть бабусі, мати приїхала до Києва щоб забрати речі. Вони разом сім`єю приїжджали на похорон бабусі. Ритуальні послуги оплатила його мати. В його родині ніколи не було розмов про спадщину та про існування заповіту його матері нічого відомо не було. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , показання свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.03.2023. Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на: - \~ \~ \~ \~41/90 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в тому числі 1/90 частку, яку [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав згідно ст. 1241 Цивільного Кодексу України після померлого [INFO] сина - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~1/20 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав згідно ст. 1241 Цивільного Кодексу України після померлого [INFO] сина - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~1/10 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав згідно ст. 1241 Цивільного Кодексу України після померлого [INFO] сина - [PERSON] ; -1/10 частку простих іменних акцій АТ «МОТОР СІЧ» у кількості 28 штук, яку [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав згідно ст. 1241 Цивільного Кодексу України після померлого [INFO] сина - [PERSON] . Позивачка по справі [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою померлої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 21 листопада 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ротач І.І. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] .. Вказана заява була направлена до приватного нотаріуса ЗМОН [PERSON] за місцем заведення спадкової справи, що була відкрита за заявою іншого спадкоємця - онука спадкодавиці [PERSON] . Постановою від 20.12.2023 приватний нотаріус Пудлик І.М. відмовив громадянці [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] громадянки [PERSON] на відповідне майно у зв`язку з пропуском нею 6 місячного строку на прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець , який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними, така правова позиція викладена у рішенні ВСУ у справі №6-1320цс17. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 в абзаці 6 пункту 24 роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує, що причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачем сприяло те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України,відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Отже, позивач , звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ротач І.І. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] 21 листопада 2023 року вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства,

Outcome: approved