Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

В січні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року справу направлено до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 19 жовтня 2019 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. У Позивача сімейне та шлюбне життя з Відповідачем не склалося. Позивач зрозумів, що вони з дружиною зовсім різні люди. В них різні погляди на життя, шлюб, кардинально протилежний світогляд і цінності. Причиною розпаду сім`ї стала несумісність характерів, внаслідок чого назавжди було втрачено почуття любові та взаємної поваги. На цьому грунті між Сторонами склалися психологічно напружені взаємовідносини. Дані обставини негативно позначилися на сімейному мікрокліматі, зробили не можливим подальше спільне існування, а отже подальше збереження шлюбу суперечить особистим інтересам Позивача. Шлюбні відносини між Сторонами фактично припинилися. Сторони останній час проживали в емоційно віддаленому стані. Сторони сумісно не проживають з лютого 2022 та спільне господарство не ведуть, тому шлюб існує лише формально юридично. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї між Сторонами не можливі. Рішення Позивача про розірвання шлюбу з Відповідачем виважене і остаточне. Матеріальних претензій у Сторін одна до одної на момент пред`явлення даного позову немає. Неповнолітніх дітей у Сторін немає. Позивач - ще молодий чоловік, який має право та бажання створити у майбутньому нову сім`ю, а тому юридичний шлюб з Відповідачем категорично обмежує та порушує його особисті права. В добровільному порядку розірвати шлюб з Відповідачем немає можливості, оскільки Відповідач відмовляється вчиняти будь-які дії для розірвання шлюбу, тому Позивач змушений звертатися до суду із даною позовною заявою. 05 березня 2024 року суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03 квітня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, в якому зазначається, що Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, однак не погоджується з тим, що шлюбні відносини з Позивачем припинилися з лютого 2022 року, з огляду на наступне. З лютого 2022 року Позивач перебуває на службі в бойових підрозділах ДПС МВС України. Однак, Позивач в період часу з лютого 2022 року по листопад 2023 року підтримував шлюбні відносини з Відповідачкою. Вони продовжували жити як сім`я, мали спільний бюджет, спілкувалися по телефону. [PERSON] неодноразово приїжджав у відпустку та проводив цей час разом з дружиною, її батьками та своїми батьками, зустрічалися з спільними друзями. З лютого 2022 року по липень 2022 року Відповідач у зв`язку з військовими діями на території України, перебувала за кордоном. Повернулася 20 липня 2022 року та Позивач зустрічав її на вокзалі в м. Львів. Тоді 25 липня 2022 року вони разом поїхали в місто Хуст Закарпатської області, де Позивач мав проходити військову службу, але потім [PERSON] перевели на службу в Чернігівську область. 27 вересня 2022 року Позивачу дали відпустку і сторони разом їздили в м. Ірпінь, де проходив службу батько Відповідачки, що підтверджується спільними фотографіями. Після переведення Позивача на службу у місто Великі Мости Львівської області з 28 грудня 2022 року по 8 січня 2023 року сторони разом зустрічали Новий Рік, що можуть підтвердити свідки та спільні фотографії. Потім Позивач перебував 2 місяці на службі у м. Бахмут, сторони спілкувалися цей час телефоном на скільки було можливо. В квітні 2023 року Позивач знову приїжджав у відпустку на 10 днів в м. Кривий Ріг, що підтверджують спільні фото з Відповідачкою. В подальшому Позивач знову проходив службу у місті Великі Мости Львівської області та Відповідач з 25 по 31 липня 2023 року їздила до нього, що підтверджує залізничний квиток від 18.07.2023р. та квитанція від 29.07.2023 року про зняття готівки в банкоматі. Останній раз Позивач приїжджав у відпустку в серпні 2023 року на 14 днів і цей час він проводив разом з [PERSON] . Крім того, 01 жовтня 2023 року за їх спільні кошти ними було придбано автомобіль марки Skoda Octavia, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, а саме в нотаріуса оформлено договір, а в подальшому 17 жовтня 2023 року Відповідач зареєстрував право власності на цей автомобіль в МРЕО у місті Житомирі. Всі документи на Автомобіль знаходяться у [PERSON] , а позовна заява про поділ спільного майна подружжя знаходиться на розгляді в Інгулецькому районному суді м. Кривого Рогу. Останній раз [PERSON] бачилася з Позивачем з 13 по 16 жовтня 2023 року, вона їздила до Відповідача за місцем перебування його на службі в місто Житомир, що підтверджується залізничними квитками з міста Кривого Рогу до міста Києва та з міста Києва до міста Житомира. Окрім цього, Позивач перераховував на банківську карту гроші у спільний сімейний бюджет до жовтня 2023 року, що додатково підтверджує спільне подружнє життя та те, що вели спільний бюджет і спільне господарство, остання платіжна інструкція отримання коштів від Позивача 15 вересня 2023 року, а Відповідач перераховувала кошти позивачу 18 жовтня 2023 року. Додатково звертають увагу суду, що в деяких платіжних інструкціях зазначено призначення платежу - сімейні витрати, що додатково підтверджує ведення спільного бюджету. Останній раз [PERSON] спілкувалась з Позивачем 19.11.2023, що підтверджується скріншотами вхідних дзвінків. Отже, враховуючи наведені обставини, фактично з грудня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, а не як зазначає позивач з лютого 2022 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив задовольнити. Не заперечував щодо уточнення дати припинення шлюбних відносин грудень 2023 року. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просила розірвати шлюб, врахувавши зазначені у відзиві обставини. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано 19 жовтня 2019 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 898. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач в позовній заяві вказує, що сімейні відносини з відповідачем фактично припинились оскільки останній час проживали в емоційно віддаленому стані. Сторони сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть, тому шлюб існує лише формально юридично. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї між Сторонами не можливі. Тому позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Відповідач в відзиві зазначила, що з грудні 2023 року подружні стосунки між позивачем та відповідачем припинилися. На пояснення представника відповідача щодо часу припинення шлюбних стосунків представник позивача не надав заперечень. Таким чином, судом встановлено, що сторони не проживають разом з грудня 2023 року, не підтримують подружні стосунки, а тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам обох сторін. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved