Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Процедура (рух справи): У січні 2024 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 серпня 2020 року в розмірі 38 293,43 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 30 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду письмові заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду повторно не прибув. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 14.08.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Крім того, 14.08.2020 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив відповідні умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 07/24, тип - Картка «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18 січня 2024 року має заборгованість у розмірі 38 293,43 грн., у тому числі: 30 695,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7597,48 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду письмові докази: - розрахунок заборгованості; - банківська виписка по кредитному рахунку, який було відкрито клієнту [PERSON] ; - копія заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; - копія паспорту споживчого кредиту; - інші письмові докази. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, проте в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов належить задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав паспорт кредиту та заяву № б/н від 14 серпня 2020 року. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між [PERSON] та банком договір, за умовами якого відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію до 50000 грн. на 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка відсотків річних 42,0% та проценти від суми неповернутого в строк кредиту від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] «Універсальна», що підтверджується випискою по рахунку. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки, що підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 18 січня 2024 року має заборгованість у розмірі 38 293,43 грн., що складається з 30 695,95 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7597,48 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором від 14 серпня 2020 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку. У січні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 серпня 2020 року в розмірі 38 293,43 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідач [PERSON] не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Оцінка суду (джерела права) та висновок суду: Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~ст.\~12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, оскільки наданими доказами позивачем достовірно доведено, що відповідач, користуючись кредитними коштами, не повертав у повному розмірі банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору № б/н від 14 серпня 2020 року. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору, в результаті чого станом на 18 січня 2024 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 38293,43 грн. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved