Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовом до Російської Федерації в особі посольства російської федерації в Україні, третя особа: Міністерство закордонних справ України про відшкодування моральної шкоди та просили стягнути з Російської Федерації на свою користь по 35 000 Євро за офіційним курсом гривні до євро, що встановлений НБУ на день ухвалення рішення. В обґрунтування позову позивачі зазначають, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є громадянами України, та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З кінця лютого 2014 року війська російської федерації, у військовій формі без розпізнавальних знаків, почали окупацію Кримського півострова, а в подальшому 21.03.2014 р. владою російської федерації було прийнято федеральний конституційний закон «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значення Севастополя». Після незаконної анексії Кримського півострова, в квітні 2014 р. російська федерація почала другу фазу збройної агресії проти України, під час якої контрольованими, керованими і фінансованими спецслужбами російської федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (07.04.2014 р.) та «Луганської народної республіки» (27.04.2014 р.). 11.05.2014 р. на окупованій території Донецької і Луганської областях відбувся незаконний референдум щодо самовизначення в Луганському та Донецькому регіонах з погано прихованою метою відокремлення та проголошення так званих «Луганської Народної Республіки» та «Донецької Народної Республіки», однак сам референдум так і не був визнаний, як Україною, так і міжнародною спільнотою. З часом, завдяки появі озброєних загонів проросійських найманців, контрольованих спецслужбами російської федерації, були захоплені органи державної влади та правоохоронні органи регіону, зокрема Донецька ОДА, відділки міліції та будівля СБУ. Як наслідок, перебування на вулицях міста стало небезпечним для життя. Разом із силовою зміною влади в регіоні в Горлівці активізувалася ідеологічна проросійська діяльність, спрямована на формування у жителів міста негативних поглядів та уявлень про Україну, яка розповсюджувалась через різні медійні ресурси. Вказала, що 11.05.2014 р. представниками збройних формувань рф був проведений фіктивний референдум про самопроголошення так званої «ДНР», після якого в Донецьку значно збільшилась кількість збройних формувань, підконтрольних російській федерації, а Україна фактично втратила контроль над окремими регіонами Донецької області. 25.05.2014 р. їхня родина була позбавлена права голосу на позачергових виборах Президента України, оскільки, всі виборчі дільниці були заблоковані представниками окупаційної влади. Зазначила, що в результаті збройної агресії російської федерації, наслідком якої стала окупація частини території Донецької області України, наша родина у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , втратили роботу, можливість навчатися, налагоджений побут, сталі соціальні зв`язки та можливість проживання на рідній землі. Вказала, що з метою уникнення негативних наслідків проживання в тимчасово окупованому місті Горлівка та аби мати елементарну змогу жити, не турбуючись про свою безпеку, в серпні місяці 2014 року їхня родина вимушено перемістилась до міста Києва. Крім того зазначила, що у зв`язку з встановленою причиною вимушеного переселення позивача 1, позивача 2, позивача 3 у серпні 2014 року з міста Горлівки Донецької області, фактів порушення російською федерацією основоположних прав людини, нам, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було завдано моральної шкоди, що виразилось у неможливості проживання у місті Горлівка, позбавленні можливості користування житлом, працювати та навчатися, порушенні основоположних права, порушенні соціальних зав`язків, унеможливлення спілкуватися з близькими і друзями. [PERSON] (позивач 3) та [PERSON] (позивач 2) внаслідок воєнних дій - збройної агресії російської федерації проти України та окупацією російською федерацією частини території Донецької області України, зазнали психологічного насильства. 18 липня 2023 року суддею Ірпінського міського суду Київської області Кухленком Д.С. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У вересні 2023 року Міністерство закордонних справ України надіслало письмові пояснення у справі у яких повідомило, що у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України МЗС України 24.02.2022 нотифікувало МЗС рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, які були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між країнами від 14.02.1992. відтак, діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції 1961 року. Отже, подальше отримання згоди рф на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 13 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. У встановлений ухвалою строк представник відповідача - російської федерації не скористалися правом надання відзиву на позовну заяву. Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782св21) викладено правову позицію, відповідно до якої у цій категорії спорів (про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, її майну, здоров`ю, життю у результаті збройної агресії Російської Федерації) іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ. При цьому зазначено, що оскільки вчинення Російської Федерації з 2014 року збройної агресії проти України не припиняється, Російської Федерації заперечує суверенітет України, тому зобов`язань поважати та дотримуватися суверенітету цієї країни немає. А отже, і направляти до посольства цієї країни запит на згоду про участь у справі і зупиняти провадження у справі до отримання відповіді від Російської Федерації або повідомлення про вручення такого запиту не потрібно. Для належного повідомлення зроблені оголошення на сайті суду, направлено повістки на адресу електронної пошти відповідача, однак жодних пояснень або обґрунтувань стороною відповідача не надано. Представник третьої особи Міністерства закордонних справ України в судове засідання не з`явився, просили проводити подальший розгляд цивільної справи № 367/2857/23 за їхньої відсутності. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved