Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 08.08.1998 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Соколівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, за актовим записом №6. Сторони намагались будувати міцні сімейні відносини. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Кожен з них по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, життя, сім`ї. Шлюб існує формально і його збереження є неможливим. Просить суд шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований виконкомом Соколівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, за актовим записом №6 розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву від 15.04.2024 року, яка завірена приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Маркуц У.М., про визнання заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу в повному обсязі. Розгляд справи просить провести без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.08.1998 року, що стверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ,\~ актовий запис № 6, зареєстрований виконкомом Соколівської сільської ради\~ Косівського району Івано-Франківської області (а.с.3). Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням вказаних вимог процесуального кодексу, 605,60 грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, а решта витрат по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved