Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

05.03.2024 позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Козар М.В., звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 05.06.2004 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . З лютого 2023 року вони фактично припинили шлюбні подружні стосунки. Наразі з цього часу кожен із них живе своїм життям, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач не цікавиться життям позивача, спільне господарство з цього часу вони не ведуть, кожен має окремий бюджет. Наміру на примирення з відповідачем та зберегти шлюб позивач не має. Примирення є також неможливим, тому вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб. Позивач має сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому згідно з прохальною частиною позовної заяви просить розглянути справу без участі позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, проти примирення категорично заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.06.2004 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у с. Дубрівка Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб за актовим записом № 03, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05.06.2004 виконкомом Дубрівської сільської ради Ужгородського району. В період перебування подружжя у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 28.12.2006). За твердженням позивача, з лютого 2023 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, кожен із них живе своїм життям, спільне господарство з цього часу вони не ведуть та кожен має окремий бюджет. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалення відповідного судового рішення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved