Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 05 вересня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції складено актовий запис за №725, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , подружнє життя з відповідачем не склалось у зв`язку з розходженням поглядів на життя, сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого в сім`ї почали виникати сварки, з вини обох сторін сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими, шлюбні відносини з відповідачем припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, тобто між ними відсутні подружні права та обов`язки, а тому вважає, що, за таких обставин, примирення є неможливим, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, просить розірвати шлюб з відповідачем. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Менського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 22 квітня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі та участі її довірителя, просять позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з її участю суду не надала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 вересня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено актовий запис за №725, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надала, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідачем у справі не заявлено клопотання про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved