Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Врадіївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2023 року цивільну справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2023 року матеріали цивільної справи передані для розгляду судді Свяченій Ю.Б. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 26 червня 2019 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони дітей не мають. відразу після укладення шлюбу (через декілька місяців) між нею та відповідачем відносини почали поступово погіршуватися. В результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритись не дали бажаних результатів, оскільки у позивачки та відповідача різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинились. Сторони з червня 2020 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам [PERSON] , тому вона вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Надання строку для примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, тому це лише погіршить стан відносин позивачки з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. На підставі вищезазначеного, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у позовній заяві просила судовий розгляд провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивача з`явився в судове засідання, позовні вимоги позивача підтримав, просив судове засідання не записувати. В судові засідання відповідач не з`явився, при цьому, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву [PERSON] не подав. Сторонам надсилалися судові повістки та розміщено оголошення на сайті суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивачки суд приймає рішення про заочний розгляд справи, згідно положень ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, яка належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. \~ \~ \~ \~26 червня 2019 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 909, свідоцтво про одруження [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Після одруження прізвище чоловіка [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] . Від спільного проживання сторони дітей не мають. Після реєстрації шлюбу відносини між позивачкою та відповідачем стали поступово погіршуватись. В результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритись не дали бажаних результатів, оскільки у позивачки та відповідача різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинились. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам [PERSON] , тому вона вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Надання строку для примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, тому це лише погіршить стан відносин позивачки з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди [PERSON] на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved