Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 16 вересня 1993 року працює в Інституті луб`яних культур Національної академії аграрних наук України (далі - ІЛК НААН України), проте відповідач безпідставно не виплачує йому повну суму заробітної плати. Станом на 01.03.2024 року виникла заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 36776,33 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 29 березня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 08 квітня 2024 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 16 вересня 1993 року перебуває у трудових відносинах з Інститутом луб`яних культур Національної академії аграрних наук України та обіймає посаду техніка відділу інженерно-технічних досліджень, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 6,7). Згідно довідки ІЛК НААН України від 11.03.2024 року у відповідача перед позивачем обліковується заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 36776,33 грн., (а.с. 9), чим порушує право позивача на отримання заробітної плати. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. З огляду на викладені вимоги КЗпП України та, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved