Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . В січні 2024 року син сторін досяг повноліття, продовжує навчання, є студентом 1 курсу денної форми навчання економічного факультету Київського національного університету ім. Тараса Шевченка та потребує матеріальної допомоги, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення сином навчання (30.06.2027). Ухвалою суду від 06.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.37). Позивач в судове засідання не з`явилась, 01.05.2024 подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.05.2024 подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2006 року (а.с.7). Встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] , є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 051 Економіка освітньої програми «Міжнародна економіка» економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, що підтверджується довідкою № 040/246МЕ від 18.09.2023 (а.с.12). Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2024/001692012 від 18.02.2024, 2024/001692476 від 18.02.2024, позивач та повнолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,11). Зі змісту позовної заяви слідує, що повнолітній син сторін здобуває професію і на даний час, навчання є основним видом його діяльності, оскільки в нього денна форма навчання, в зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною, здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчанння), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що відповідач не надає добровільно допомогу своєму сину, який потребує матеріальної підтримки, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини на період його навчання не заперечив, повнолітній син сторін здобуває професію і на даний час, навчання є основним видом його діяльності, він не має змоги працювати та повністю себе утримувати, а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved