Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

В березні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що відповідачка [PERSON] уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір №2023144233. 28 червня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28/06/23, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 23069,49 грн. Оскільки відповідачка має перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» непогашену заборгованість в розмірі 23069,49 грн., яку в добровільному порядку не погашає, просив стягнути з неї вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 03 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 20 квітня 2024 року, у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №2023144233, укладеного 11 березня 2019 року з АТ «ОТП Банк», відповідачка [PERSON] отримала кредит на придбання товару в сумі 17414,00 грн., до 11 березня 2021 року, що підтверджується копіями: кредитного договору з додатками до нього, анкети-заяви на отримання кредиту, видаткової накладної, рахунку-фактури, службового чека, специфікації до кредитного договору (а.с.6-8, 9, 11-13). 28 червня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28/06/23, відповідно до якого ТОВ «ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, в тому числі і до відповідачки [PERSON] , що підтверджується копіями: договору факторингу №28/06/23, витягу з реєстру боржників, нової редакції статуту ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів (а.с. 16-18, 20, 26-28). З довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 28 червня 2023 року по 29 лютого 2024 року заборгованість відповідачки за кредитним договором №2023144233 від 11.03.2019 складає 23069,49 грн., з яких: 14540,00 грн. - загальна сума боргу по тілу, 8529,49 грн. - загальна сума боргу по відсотках (а.с. 15). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача заборгованість по кредитному договору в заявленому розмірі 23069,49 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 14540,00 грн., заборгованість по відсотках - 8529,49 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved