Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 10.09.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.22301.004317586. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.22301.004317586 від 10.09.2018, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z62.22301.004317586. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 626,68 грн, з яких: 11 996,85 грн - сума заборгованості за основним боргом; 5232,14 грн - сума заборгованості за відсотками; 15 397,69 грн - заборгованість за комісіями. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № Z62.22301.004317586 в розмірі 32 626,68 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] двічі повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов суду не подав. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.09.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.22301.004317586, за умовами якого Банк надає позичальнику [PERSON] кредит на суму 17 666 грн на строк 48 місяців, зі змінюваною процентною ставкою, яка на день укладання договору становила 9,5 %, що разом з маржею банку складає змінювану ставку 15%, згідно п.п.1.1, 1.2, 1.4 цього Договору. У Додатку до Паспорта споживчого кредиту № Z62.22301.004317586 від 10.09.2018 визначено графік та розмір щомісячних платежів за кредитом, згідно якого позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячний платіж на погашення кредиту, що складається з погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту. Згідно ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту від 10.09.2018 позивач надав позичальнику кредит, шляхом перерахування на банківський поточний рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 15 361,74 грн. Згідно ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 03.04.2019, перераховано страховий платіж від [PERSON] у розмірі 2304,26 грн. Ордер-розпорядження є первинними бухгалтерськими документами, як оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а отже є належним доказом, що підтверджує факт здійснення господарської операції між первісним кредитором та позичальником, вказаний доказ підтверджує що ПАТ «Ідея Банк» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором № Z62.22301.004317586 від 10.09.2018, надавши [PERSON] кредитні кошти. Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не сплачував кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору. В зв`язку з цим, станом на 07.07.2023 (дата передачі права вимоги за договором факторингу) у [PERSON] виникла заборгованість перед банком за Договором кредиту та страхування № Z62.22301.004317586 від 10.09.2018. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № № Z62.22301.004317586 від 10.09.2018, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z62.22301.004317586 в сумі 32 626,68 грн, з яких: 11 996,85 грн - сума заборгованості за основним боргом; 5232,14 грн - сума заборгованості за відсотками; 15 397,69 грн - заборгованість за комісіями. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного договору факторингу №07072023 від 07.07.2023. Розрахунок заборгованості за кредитним договором Z62.22301.004317586 від 10.09.2018 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування відсотків та комісії. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором Z62.22301.004317586 в розмірі 32 626,68 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «ЄАПБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 32 626,68 грн, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір 2684 грн, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved