Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Лаврищев В.В. 10.04.2024р. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з даною заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення до рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області по справі №730/235/24 та стягнути з відповідача Національної академії аграрних наук України на користь позивача [PERSON] 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги заяви обгрунтовує тим, що вказаним судовим рішенням від 05.04.2024р. позов [PERSON] задоволено; по даній справі позивачем було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до складу яких входять й понесені витрати на залучення адвоката в розмірі 30000 грн, що визнаний у договорі про надання правничої допомоги №П-01/24 від 16.01.2024р. та підтверджений актом надання послуг №1 від 01.04.2024р., квитанцією до прибуткового касового ордеру від 05.04.2024р. Позивач, його представник, відповідач та треті особи належним чином і своєчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, заперечень щодо заяви не подали. Представник позивача адвокат Лаврищев В.В. надіслав заяву від 30.04.2024р., в якій просить розглядати справу за відсутності позивача та його представника; також вказує, що відповідач не подав заперечень щодо заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, чим погодився із обгрунтованістю відповідної суми витрат. Відповідач подав клопотання від 15.04.2024р., 30.04.2024р., в яких просить відкласти розгляд справи та направити йому заяву представника позивача адвоката Лаврищева В.В. про ухвалення додаткового рішення, оскільки дану заяву не було отримано. Однак, зазначені клопотання є безпідставними й не підлягають задоволенню, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення з додатками була направлена адвокатом Лаврищевим В.В. усім учасникам справи й доставлена до їх електронного кабінету 10.04.2024р. о 23-51 год., що підтверджується відповідними квитанціями про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС. Крім того, відповідач мав достатньо часу й можливостей ознайомитись зі змістом вказаної заяви та додатків до неї в електронній формі через систему «Електронний суд» або в паперовій формі в приміщенні суду. Неявка в судове засідання належним чином сповіщених учасників справи у відповідності до положень ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Приписами ч.8\~ст.141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За змістом положень ст.133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. Згідно з\~ч.3\~ст.141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~ч.2\~ст.137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1/\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2/ розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~встановлено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однією з основних засад (принципів) цивільнього судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності та співмірності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Згідно зі ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.30 даного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту (ч.1). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч.2). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.3). Аналогічні положення викладені в ч.1-3 ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р. В провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебувала справа №730/235/24 за позовом [PERSON] до Національної академії аграрних наук України, треті особи - Ялтушківська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі Рішенням суду від 05 квітня 2024 року даний позов задоволено повністю: визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України №9-к від 15 січня 2024 року «Про звільнення [PERSON] »; поновлено [PERSON] на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України; стягнуто з Національної академії аграрних наук України на користь держави 1211,20 грн судового збору; рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі допущено до негайного виконання. Водночас, питання відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даному судовому рішенні не вирішувалось, так як його представником адвокатом Лаврищевим В.В. перед закінченням розгляду справи (згідно ч.8 ст.279 ЦПК України в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться) було зроблено заяву про намір у встановлений законом строк подати документи для відшкодування вказаних судових витрат. Зазначена заява про відшкодування витрат за надання правової допомоги з доданими документами представником позивача адвокатом Лаврищевим В.В. подана через систему «Електронний суд» 10 квітня 2024 року, тобто з дотриманням визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України процесуального строку. На підтвердження понесених з розглядом даної справи витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Лаврищевим В.В. надано: - договір про надання правничої допомоги №П-01/24 від 16 січня 2024 року, згідно умов п.4.1 якого за представництво інтересів у першій інстанції гонорар адвоката встановлено у фіксованому розмірі, що складає 30000 грн; даний розмір відповідає наведеному у позовній заяві попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи; - акт наданих послуг №1 від 01.04.2024р., у якому зазначено детальний опис послуг, результат їх виконання та загальна сума витрат по наданню адвокатом правничої допомоги в розмірі 30000 грн; - квитанція до прибуткового касового ордера №П-01/24 від 05.04.2024р. про сплату [PERSON] адвокату Лаврищеву В.В. згідно договору про надання правничої допомоги №П-01/24 коштів у сумі 30000 грн. Одночасно з огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21, суд констатує, що незазначення представником позивача в акті наданих послуг витрат часу на надання правничої допомоги не перешкоджає суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в даному випадку між клієнтом та адвокатом у договорі домовлено про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару, що не позбавляє відповідача можливості доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги; зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Крім того, суд зважує на ту обставину, що відповідачем не було подано мотивованих заперечень й не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом часом та обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог ст.12, 13, 81, ч.6 ст.137 ЦПК України відповідачем нічим не спростований. Відтак, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана заява представника позивача є обгрунтовною й підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved