Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У лютому 2022 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в особі представника адвоката Мартиненка В.В. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 47787,08 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту -12400 грн.; заборгованості за відсотками 29763,46 грн.; 3% річних за користування кредитом -1365,13 грн; заборгованість за інфляційними втратами -4258,49 грн. Також просить стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Позовні вимоги\~обгрунтовані тим,\~що 09.03.2017\~року \~між ПАТ\~«Ідея Банк»,\~правонаступником якого\~на підставі\~договору факторингу\~№12/90\~від 03.12.2020\~є ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал»,\~було укладено\~угоду (договір)\~№ С11.191.72853\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~ кредитної\~картки.\~Згідно \~умов цього\~кредитного договору\~банк \~відкриває клієнту\~поточний рахунок\~у гривні,\~операції за\~яким можуть\~здійснювати за\~дебетно-кредитною\~схемою обслуговування\~з використанням\~електронного платіжного\~засобу,\~та випускає\~клієнту міжнародну\~платіжну карту\~MasterCard\~World\~терміном дії\~2\~роки з\~моменту її\~випуску. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200000 гривень. Ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди 12 400 гривень, процентна ставка 24% річних. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у розмірі 12\~400 гривень строком до 09.03.2021 року. Оскільки позичальниця належним чином не виконувала свої зобов`язання за вказаним договором, станом на 03.12.2020 року за нею виникла заборгованість в загальному розмірі 42163,46 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 12\~400 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 29763,46 грн. Крім того, позивач зазначає, що має право здійснювати нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, що складають: заборгованість за 3% річними за користування кредитом 1365,13 грн., заборгованість за інфляційними витратами 4258,49 грн. Загальна сума заборгованості відповідачки станом на 03.12.2020 року становить 47787,08 грн. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не з`явився, про місце, дату і час проведення такого повідомлявся належним чином. Безпосередньо у позовній заяві представник позивача зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про місце, дату і час проведення такого повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надала. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09.03.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду (договір) № С11.191.72853\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~ кредитної\~картки.\~Згідно \~умов цього\~кредитного договору\~банк \~відкрив клієнту\~поточний рахунок\~у гривні,\~операції за\~яким можуть\~здійснювати за\~дебетно-кредитною\~схемою обслуговування\~з використанням\~електронного платіжного\~засобу,\~та випускає\~клієнту міжнародну\~платіжну карту\~MasterCard\~World\~терміном дії\~2\~роки з\~моменту її\~випуску. М Відповідно до пункту 3 кредитного договору максимальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200000 гривень. Ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди 12 400 гривень, процентна ставка 24% річних (п.п. 3.1-3.3). Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у розмірі 12\~400 гривень строком до 09.03.2021 року, а позичальниця зобов`язалася повернути його разом з іншими платежами відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua, згідно з умовами цього Договору. У зв`язку з неповерненням заборгованості за договором, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості відповідачка станом на 03.12.2020 року має заборгованість в загальному розмірі 42163,46 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 12\~400 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 29763,46 грн. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №12/90, відповідно до п.2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження банку за плату на умовах, визначених договором факторингу. Факт прийняття ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № С11.191.72853 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , підтверджується наданими копіями договору факторингу, копіями платіжних доручень щодо оплати гарантійного внеску та фінансування загальної вартості за договором факторингу, копією реєстру боржників, який є невідємною частиною договору факторингу. У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідност. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування) під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право грошової вимоги за договором № С11.191.72853 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] ,. Крім того, досудове врегулювання спору між сторонами відбувалося шляхом направлення на адресу відповідачки досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості за вих. № 72/2021 від 30.11.2021 року. Відповідачка після отримання досудової вимоги до позивача не зверталася та не здійснила погашення простроченої заборгованості, не повернула кредит. Таким чином, позичальником було порушено умови вищевказаного кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим до виконання сторонами. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. З урахуванням вимог ст. 549 - 552, 1046, 1048, 1050 ЦК України можна зробити висновок, що наслідками укладення кредитного договору є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю інфляційних втрат за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання. А тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 42163,46 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 12\~400 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 29763,46 грн. Щодо стягнення із відповідачки [PERSON] на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30.03.2016, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Такий правовий висновок, викладений, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц. Поряд з цим, суд звертає увагу, що 15.03.2022 був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Оскільки представником позивача здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 03.12.2020 по січень 2022 року включно, позивач має право на отримання вказаних сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Таким чином, із відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 47787,08 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 12\~400 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 29763,46 грн., заборгованість за 3% річними за користування кредитом 1365,13 грн., заборгованість за інфляційними витратами 4258,49 грн. Відповідно до ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8965 від 14.01.2022, тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору. Також, позивачем понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 2000 на підтвердження чого надано: договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, укладеного між клієнтом ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог»; акт №1 від 01.06.2022 року прийому передачі за договором про надання правової допомоги; акт №1 від 18.10.2021 року прийому - передачі реєстру боржників за договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, платіжну доручення від 05.07.2022 № 9641 про оплату правової допомоги. Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.\~Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою\~статті 30 Закону № 5076-VI\~як «форма винагороди адвоката», але в розумінні\~ЦК України\~становить ціну такого договору... Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру\~та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу». Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі\~статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При визначенні\~суми відшкодування\~суд має\~виходити з\~критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц , у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. При розгляді зазначеної справи по суті до суду від [PERSON] не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, на її думку, такі витрати не підлягали б задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом.

Outcome: approved