Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

04 січня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Універсальна Товарна біржа «Віконт-Т», в якому позивач просить визнати дійсним Договір № 1299 купівлі-продажу укладений на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» 23 липня 1998 року між [PERSON] , [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з другої сторони, що був зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1299 від 23 липня 1998 року та КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим № 18985 від 10 серпня 1998 року. Позов мотивований тим, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований та товарній біржі та на той час не вимагав нотаріального посвідчення. На даний час позивачі звернулись до приватного нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу та нотаріус рекомендував звернутись до суду через порушення форми договору, оскільки один з продавців виступав також і покупцем. Крім того право власності на квартиру вже зареєстровано за позивачами. Також позивачі зазначають, що продавці [PERSON] та [PERSON] померли. Враховуючи викладене, вони змушені звернутись до суду. 12 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, витребувано копію спадкової справи. 12.02.2024 надійшли відповіді з третьої миколаївської державної нотаріальної контори. Позивачі подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують і просять задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачів, позов визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 23 липня 1998 року на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» укладено договір №1299 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , продали, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 10.08.1998 р. за реєстровим №18985. [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] . Спадкові справи після їх смерті не заводились, що підтверджується відповіддю Третьої миколаївської державної нотаріальної контори вих. від 01.02.2024 Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. На момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV ( 435-15 ) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р. Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Разом з цим, зі змісту договору № 1299 купівлі-продажу нерухомого майна від 23 липня 1998 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т», подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Закон України «Про товарну біржу» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. У відповідності зі\~ст. 47 ч.2 ЦК УРСР\~, якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу був укладений відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент його укладення, зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», був направлений на реальне настання наслідків, виконаний сторонами. З огляду на викладене, є підстави для визнання договору купівлі-продажу від 24 квітня 1999 року, дійсним. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов належить задовольнити.

Outcome: approved