Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що він є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7026 га, що розташована на території колишньої Ставищенської сільської ради колишнього Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820986000:09:000:0093. В листопаді 2019 року між позивачем та ТОВ «Лендагроінвест» (далі відповідач) було укладено договір оренди землі щодо вказаної вище ділянки, договір зареєстрований 20.11.2019. Відповідно умов Договору, позивач передав у строкове платне користування свою земельну ділянку, а відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату та використовувати земельну ділянку виключно у порядку та на у мовах, визначених договором оренди землі. Згідно Договору, строк оренди становив 7 років, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та складає 7946,78 грн за 1 рік оренди та вноситься до 31 грудня кожного року. Станом на дату подання позову, відповідач не виконав свого обов`язку зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2023 рік. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за 2023 рік в сумі 12\~422, 36 грн. та стягнути судові витрати. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою Брусилівського\~ районного\~суду Житомирської\~області від\~06.03.2024\~відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21.03.2024 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказав, що проти позову заперечує. Вказав, що в минулі роки позивачу було сплачено кошти в розмірі, які є більші від вказаної в договорі орендної плати та сумарно переплата більша, ніж орендна плата за 2023 рік, а тому за 2023 рік підстав сплачувати орендну плату не було. Крім того, з суми орендної плати підлягає виключенню суми податків та зборів, які зобов`язаний сплатити орендар. Просив у позові відмовити. Відповідь на відзив до суду не надходила. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 12.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Лендагроінвест» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,7026 га, що розташована на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820986000:09:000:0093, строком на 7 років. Відповідно до п.9 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та складає 7946,78 грн. у рік. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року. Право власності на вказану земельну ділянку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Згідно з платіжною інструкцією від 14.12.2020, від 30.12.2022, від 20.12.2021 та відомістю від 13.12.2019, [PERSON] було виплачено ТОВ «Лендагроінвест» орендну плати за земельну ділянку в загальному розмірі : за 2020 рік 6569,88 грн, за 2022 рік 10 000 грн, за 2019 рік 6397, 17 грн, за 2021 рік 10\~000 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, в грудні 2022 року [PERSON] було сплачено орендної плати в сумі 12422,36, з них 2236,02 податку та 186,34 військового збору. В 2023 році аналогічних доходів у позивача не вказано. Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4\~ЦПК України та ч. 1, ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 1 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України). За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~істотною умовою договору є також орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21\~Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, що узгоджується з принципом свободи договору, встановленим статтями 3, 6, 627\~ЦК України та обов`язковості договору встановленим ст. 626 ЦК України. Приписами\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору Підставою звернення до суду із даним позовом позивач зазначив несплату орендарем орендної плати за 2023 рік. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач дійсно не сплачував орендну плату за 2023 рік, але мотивував це тим, що за минулі роки така плата була сплачена позивачу в завищеному розмірі, а тому фактично за 2023 рік борг відсутній і без сплати оренди за цей рік. Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності обов`язку сплати орендної плати, оскільки умови договору оренди (п.п.9-14) та норми законодавства не містять положень, що орендар звільняється від обов`язку сплатити орендну плату за черговий рік у випадку наявності переплат по ній за попередні роки. Суд вважає, що така переплата може вважатися безпідставно набутими орендодавцем коштами, і питання їх повернення може бути предметом окремого спору але в жодному випадку така обставина не позбавляє орендаря від обов`язку сплатити оренду плату у встановленому розмірі та встановлені строки. Тому суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо наявності заборгованості по орендній платі за 2023 рік. Щодо розміру орендної плати, то суд враховує, що її розмір в сумі 7946, 78 грн в п.9 Договору від 12.11.2019 вказаний фіксовано. Відповідно до пункту 36 Договору зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. Матеріали справи не містять доказів того, що сторони після укладення договору вчиняли дії направлені на внесення змін до укладеного договору, в тому числі і в частині зміни розміру орендної плати. Тому ,зазначений позивачем розмір заборгованості в сумі 12422,36 грн , вочевидь, по аналогії з орендною платою за 2022 рік, є необґрунтованим. Так, оскільки орендна плата в сумі 10\~000 гривень за 2022 рік відповідачем була сплачена в більшому ніж вказано в договорі розмірі добровільно, то це не створює аналогічне зобов`язання для орендаря на наступний рік. Крім того, заявлена позивачем сума включає і податки та збори з орендної плати, які платить сам орендар на виконання свої обов`язків за податковим законодавством. Також, оцінюючи відповідні доводи відповідача, суд враховує, що відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Таким чином, саме відповідач зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати. Водночас, Договір від 12.11.2019 не містить положень про виключення розміру податків і зборів з узгодженої суми орендної плати, а тому обов`язки орендаря за Податковим законодавством не впливають на розмір орендної плати, який був узгоджений сторонами, а утримані податки з орендної плати мають бути сплачені в порядку, передбаченому податковим законодавством. В зв`язку з наведеним, заборгованість по орендній платі за 2023 рік з боку відповідача перед позивачем становить 7946, 78 грн. Враховуючи наведене, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на суму заборгованості з орендної плати в 7946,78 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі ,пропорційному зо задоволених позовних вимог, а саме: 774,82 грн. (7946,78 грн. * 1211,20 грн. / 12\~422,36 грн., де 7946,78 грн. сума задоволених судом вимог до стягнення, 1211,20 грн. витрати на судовий збір, 12\~422,36 грн. сума заявлених позовних вимог). На підставі ст.ст. 4, 15, 16, , 203, 210, 526, 610, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: partial