Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

27.11.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на свою користь до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 26.10.2022 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач живе окремо від позивача та дитини. Донька проживає з позивачкою, усі обов`язки по її утриманню та вихованню вона несе самостійно. У зв`язку з народженням доньки позивачка перебуває у відпустці по догляду за нею до трьох років. За таких обставин не має можливості працювати та отримувати доходи на своє утримання. Відповідач молодий, здоровий, працездатний, отримує стабільні доходи, однак надавати добровільно матеріальну допомогу на утримання позивачки відмовляється, тому вона звернулася до суду з позовною заявою. Ухвалою суду Баранівсього районного суду Житомирської області від 20.02.2024 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила слухати справу без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданння не з`явився, телефонограмою просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2022 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, про що не заперечив відповідач. Згідно з ч. ч.2, 4, ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч.6ст. 84СКУкраїни визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексіУкраїни не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостоїстатті 84 СК Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.84 СК Україниправо на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. При вирішенні позову про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, суд приймає до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи всі обставини справи, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] , оскільки він визнає позовні вимоги в повному обсязі, необхідно стягнути на користь держави 50 % судового збору, що підлягає стягненню за позов про стягнення аліментів, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved