Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку вона (заявник), як спадкоємець за заповітом, прийняла у визначений законодавством строк. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли спадщину, немає. До майна померлої, серед якого є частина квартири [ADDRESS] , відкрита спадкова справа № 1095/2022 у Першій київській державній нотаріальній конторі. Вказана частка квартири належала померлій відповідно до розпорядження органу приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної держадміністрації № 7986 від 16.12.1998 року, інша частина квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.04.2019 року. Як зазначає позивач, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання документу, що посвідчує право власності померлої на вказане майно. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній/втрачений, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірне майно перешкоджає в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити її вимоги та визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 14.12.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано копію спадкової справи. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 04.03.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] , яка за життя 22.08.2019 року склала заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1998 року та зареєстрована в БТІ 30.12.1998 року за реєстровим № 3995. 30.11.2022 року позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її сестри (спадкова справа № 1095/2022). Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Кулєшової Ю.В. від 14.06.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS] у зв`язку із ненаданням документу, що посвідчує право власності на частку квартири на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, і це підтверджується наявними доказами, померлій [PERSON] належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1998 року, яка у встановленому на той час законом порядку 30.12.1998 року була зареєстрована у БТІ м.Києва. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка у встановленому законом порядку звернулася із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач на даний час позбавлена можливості отримати відповідне свідоцтво та зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, оскільки правовстановлюючий документ на вказану частку квартири відсутній, а отримати його дублікат неможливо, чим порушується її право на спадкування, а тому її порушені права підлягають захисту в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved