Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Миколаївська обласна варта» 31.08.2023 року звернулося до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 100\~000 грн. в рахунок відшкодування, пов`язаних з навчанням за Договором про організацію та відшкодування вартості навчання, набуття нових професійних навиків/професії від 31 березня 2023 року. Заявлені вимоги\~обґрунтував тим,\~що з 01.03.2022 року по 04.08.20.23 року відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Миколаївська обласна варта» на посаді охоронника 4 розряду. 31 березня 2023 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір про організацію та оплату навчання, набуття нових професійних навиків/професій, за яким замовник (КП «Миколаївська обласна варта») прийняв на себе зобов`язання організувати та оплатити навчання Працівника - відповідача [PERSON] за напрямком «Сапер (розмінування)» в Міжрегіональному центрі Гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС України, згідно з графіком професійного навчання відповідно до навчального плану та програми, а Працівник зобов`язався проходити таке навчання, здобути знання та використовувати їх в діяльності підприємства. Разом з цим, відповідно до п.2.2.5. Працівник зобов`язався після закінчення навчання та протягом дії військового стану в Україні, працювати в КП «Миколаївська обласна варта», а згідно із п.3.2.1. - відшкодувати Замовнику витрати, пов`язані з його навчанням у разі порушення працівником в односторонньому порядку без в обсязі 100\~000 грн., у разі звільнення протягом терміну обов`язкового відпрацювання, що визначений договором. Наказом КП «Миколаївська обласна варта» №18 від №31,03.2023р. [PERSON] був направлений до Міжнародного центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС України на навчання за спеціальністю «Сапер (розмінування)», де проходив навчання до 08 червня 2023 року. Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 08 червня 2023 року йому присвоєно кваліфікацію «Сапер (розмінування). 22.07.2023 року [PERSON] написав заяву, в якій просив звільнити його за власним бажанням з посади охоронника 4 розряду 04.08.2023року. Таким чином, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, оскільки воєнний стан в Україні подовжено до 18 листопада 2023 року, і має повернути роботодавцю ті витрати, які підприємство понесло в зв`язку із навчанням працівника. Так, відповідно до Договору №309 про надання платних освітніх послуг від 06 квітня 2023 року, який було укладено між КП «Миколаївська обласна варта» та Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, працівників підприємства були направлені на навчання - професійну підготовку за програмою професійно-технічного навчання за професією «Сапер ( розмінування) (без розряду), та сплачено за проведення навчання / підготовку трьох осіб КП «Миколаївська обласна варта» - 30900,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати на організацію навчання 10\~300 грн. Крім того, позивачем було організовані й отримання відповідачем послуг з харчування, для чого між Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Комунальним підприємством «Миколаївська обласна варта» було укладено договір про надання працівникам КП «Миколаївська обласна варта» послуг з харчування працівників під час перебування на навчанні, в розмірі 220грн. на одну особу. За послуги харчування відповідача, пщтриємством було витрачено 13200,00 грн. Крім того, позивачем була відшкодована вартість проживання відповідача на період навчання в розмірі 5250 грн. ( 15750 грн. за трьох проживаючих). Крім того, позивачем витрачено 969,68 грн. та 904,80 грн. (витрати на оплату залізничних квитків до місця навчання, і повернення до м.Миколаєва). За період навчання відповідачем підприємством зберігало та виплачувало йому заробітну платню в сумі 43592,62 грн., та додатково добові на період перебування на навчанні - в сумі 6605,00грн. та 900,00 грн. Всього, за період навчання, КП «Миколаївська обласна варта» витратило на здобуття [PERSON] нової професії 81722,10 грн., розраховуючи, що працівник буде використовувати здобуті знання на користь підприємства. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, а тому має нести відповідальність, визначену укладеним Договором, Положенням про професійне навчання кадрів на виробництві, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 26 березня 2001 року Посилаючись на наведені обставини та положення ч.4 ст.34 Закону України «Про зайнятість населення» якими передбачено право роботодавця укладати з працівниками або іншими особами, які не перебувають з ним у трудових відносинах, за їх згодою договори про направлення їх до закладів освіти для професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації та можливість покладення на вказаних осіб обов`язку відпрацювати на посаді відповідно до отриманої кваліфікації в такого роботодавця після закінчення навчання протягом погодженого сторонами строку, але не більше ніж три роки, положення ч.5 ст.34 Закону, якими передбачено правові наслідки відмови працівника або іншої особи відпрацювати в роботодавця протягом погодженого з ним строку, звільнення з роботи до закінчення такого строку, положення ст.629 ЦПК України щодо обов`язковості виконання договору сторонами, позивач просив задовольнити позов. 06.09.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.74). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи за його відсутності та згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, місце і час судового засідання судом повідомлявся неодноразово, в порядку передбаченому процесуальним законом. Виходячи з того, що відповідач неодноразово не з`являвся у судові засідання, суд зі згоди позивача вирішив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що з 01.03.2022 року по 04.08.20.23 року відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Миколаївська обласна варта» на посаді охоронника 4 розряду (а.с.19, 13-15). За змістом положень ч.4 ст.34 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавець має право укладати з працівниками або іншими особами, які не перебувають з ним у трудових відносинах, за їх згодою договори про направлення їх до закладів освіти для професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації. Зазначеним договором на працівника або іншу особу, яка направляється на навчання, може бути покладено обов`язок відпрацювати на посаді відповідно до отриманої кваліфікації в такого роботодавця після закінчення навчання протягом погодженого сторонами строку, який повинен бути порівнянний з обов`язками, що взяв на себе роботодавець щодо оплати та строку навчання, але не більше ніж три роки. Як встановлено судом, відповідно до положень зазначеного Закону 31 березня 2023 року, між позивачем та відповідачем було укладено Договір про організацію та оплату навчання, набуття нових професійних навиків/професій, за яким замовник (КП «Миколаївська обласна варта») прийняв на себе зобов`язання організувати та оплатити навчання Працівника - відповідача [PERSON] за напрямком «Сапер (розмінування)» в Міжрегіональному центрі Гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС України, згідно з графіком професійного навчання відповідно до навчального плану та програми, а Працівник зобов`язався проходити таке навчання, здобути знання та використовувати їх в діяльності підприємства, що підтверджується копією вказаного Договору (а.с.10-12). П.2.2.5. укладеного правочину його сторони погодили умову згідно якої працівник зобов`язався після закінчення навчання та протягом дії військового стану в Україні, працювати в КП «Миколаївська обласна варта», п.3.2.1. договору сторони погодили обов`язок Виконавця (відповідача) відшкодувати Замовнику (позивачу) витрати, пов`язані з його навчанням у разі порушення працівником в односторонньому порядку без в обсязі 100\~000 грн., у разі звільнення протягом терміну обов`язкового відпрацювання, що визначений договором. Відповідно до умов договору Наказами КП «Миколаївська обласна варта» №18 від 31.03.2023 року (а.с.39), №19 від 06.04.2023 року (а.с.40) та №23 від 09.05.2023 року (а.с.40) [PERSON] був направлений до Міжнародного центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС України на навчання за спеціальністю «Сапер (розмінування)», де проходив навчання до 08 червня 2023 року (а.с.36). Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 08 червня 2023 року йому присвоєно кваліфікацію «Сапер (розмінування) (без розряду) (а.с.38). 22.07.2023 року [PERSON] написав заяву, в якій просив звільнити його за власним бажанням з посади охоронника 4 розряду 04.08.2023року (а.с.15). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протягом дії договору позивачем понесені витрати пов`язані з проведенням навчання відповідача, оплаою послуг з його харчування та проживання, оплатою залізничних квитків до місця навчання, і повернення до м.Миколаєва, виплатою заробітної плати та добових на період перебування відповідача на навчанні. Разом з тим, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, передбачені п.2.2.5. договору згідно якого він зобов`язався після закінчення навчання та протягом дії військового стану в Україні, працювати в КП «Миколаївська обласна варта», оскільки він після закінчення навчання, 22.07.2023 року звільнився з займаної у позивача посади за власним бажанням у період дії воєнного стану. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.6 ЦПК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства (ч.1 ст.6 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (ч.2 ст.6 ЦПК України). Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч.3 ст.6 ЦПК України). За змістом положень ч.5 ст.34 Закону України «Про зайнятість населення» у разі відмови працівника або іншої особи відпрацювати в роботодавця протягом погодженого з ним строку, звільнення з роботи до закінчення такого строку працівник або інша особа, за загальним правилом, зобов`язані відшкодувати роботодавцю витрати, пов`язані з оплатою навчання, або їх частину пропорційно відпрацьованому строку на умовах, що визначаються договором. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, передбачені п.2.2.5. договору, підлягають застосуванню положення п.3.2.1. Договору, якими передбачено обов`язок Виконавця (відповідача) відшкодувати Замовнику (позивачу) витрати, пов`язані з його навчанням у разі порушення працівником в односторонньому порядку в обсязі 100\~000 грн., у разі звільнення протягом терміну обов`язкового відпрацювання, що визначений договором. Доказів на спростування правової позиції позивача відповідачем суду не надано, і у матеріалах справи такі докази відсутні. Виходячи з викладеного, суд вважає, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави та умови, а тому позов підлягає задоволенню. \~\~ \~\~\~ \~\~Згідно ст.141\~ЦПК\~України судовий збір у розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved