Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та зустрічей із сином, який проживає із матір`ю. Як підставу для звернення до суду із даною позовною заявою зазначив той факт, що вони перебувають в шлюбі з 05.08.2021, однак з квітня 2023 року разом не проживають. У них є спільна дитини [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання дитина продовжила проживати з матір`ю за їх спільною згодою. Протягом останнього часу відповідач почала йому чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною, не давала змоги побачитись. Наполягала на тому, що син повинен спілкуватись із батьком виключно в її присутності та за місцем її проживання. Він звернувся до органу опіки та піклування з метою вирішення вказаного спору. 07.07.2023 рішенням виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради встановлено графік побачень із дитиною. Разом з тим, вказує, що відповідач перешкоджає йому бачитись із сином відповідно до графіку Вважає, що відповідач [PERSON] порушує його законні права щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому просить зобов`язати останню не чинити йому перешкоди в зустрічах із дитиною. Також просить визначити йому графік його участі у вихованні. 24.10.2023 відповідач [PERSON] через свого представника подала до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечила частково. Визнала ту обставину, що вони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі та у них є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Під час виникнення спору у них також народилась ще одна дитини донька [PERSON] , [INFO] . Вважає, що батько дітей є агресивним. Неодноразово застосовував домашнє насильство відносно неї. Вона жодним чином не чинила перешкод в спілкуванні позивачу з сином, однак останній телефонував або приходив будучи в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що після народження їх спільної другої дитини позивач не приймає участі в її вихованні та утриманні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Разом з тим, вона не заперечувала проти відвідування дитини його батьком по місцю її проживання та в її присутності по вихідним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Підтвердив, що має бажання та намір приймати участь у вихованні дитини та утриманні. Також вказав, що з відповідачем з квітня 2023 року не проживають. На даний час він не приймає участі в утриманні спільного сина, бо проживає один, не має постійної роботи. У вересні 2023 року у них також народилась спільна донька [PERSON] , однак він її ще не бачив, оскільки йому чинять перешкоди. Між ним та сином [PERSON] у них не має психологічного контакту, а тому вважає, що він без участі матері дитини самостійно не впорається. Представник позивача адвокат Данищук В.В. позовні вимоги також підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги. Вказала, що з позивачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. З квітня 2023 року разом не проживають. У них є двоє спільних дітей син [PERSON] та донька [PERSON] , яка народилась вже під час наявності спору щодо участі у вихованні сина. На момент розгляду справи в суді позивач не приймає участі в утриманні дітей, не надає матеріальної допомоги. Тільки один різ він приніс підгузки для сина та суміш для вигодовування. Вказала, що вона не проти того, щоб позивач приймав участь у вихованні сина та бачився з ним, однак вона просить, щоб це відбувалось у вихідні дні та у неї вдома. Це пов`язано з тим, що син маленький, потребує постійного контролю. Позивач не зможе самостійно впоратися із дитиною. Представник відповідача адвокат Павчук С.І. в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та вказав, що просить врахувати обставини викладені у відзиві. В судовому засідання представник органу опіки та піклування Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, будучи допитаною в якості свідка показала наступне. В липні 2023 року позивач звернувся до них з метою вирішення спору щодо участі у вихованні та спілкуванні з сином. Внаслідок перевірки заяви встановлено, що відповідач не заперечувала проти запропонованого графіку, а також побачень в присутності матері, оскільки дитина маленька. Згодом позивач повідомив, що рішення органу опіки не виконується. Однак перешкодою цьому була повторна вагітність відповідача та неможливість останньої надавати дитину для побачень батькові. Вказала, що умови для дитини у позивача незадовільні та дитині погано буде там. В цілому підтримала рішення органу опіки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази представника третьої особи в якості свідка, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З 05 серпня 2021 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 05.08.2021 (а. с. 6). Під час перебування сторін у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7). Крім того, згідно свідоцтва про народження від 06.10.2023 (а. с. 26) у сторін також народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №118 від 16.03.2022 (а. с. 8) [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З квітня 2023 року сторони припинили спільне проживання та проживають окремо, дана обставина визнана сторонами, а тому доведенню не підлягає. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради від 07.07.2023 № 8/8 (а. с. 9) встановлено дні побачень [PERSON] з сином, [PERSON] за наступним графіком: - \~ \~ \~ \~щосуботи та щонеділі з 15:00 години до 19:00 години в присутності матері дитини, за місцем її проживання ( [ADDRESS] ); - \~ \~ \~ \~один день у тиждень за домовленістю між батьком та матір`ю малолітнього [PERSON] . Також зобов`язано відповідача надати можливість батькові безперешкодно зустрічатися з сином у вказаний час. Згідно довідки № 825 від 19.09.2023 (а. с. 11), виданої старостинським округом №4 с.Василів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Склад сім`ї наступний: \~ \~ \~ \~ [PERSON] - дружина, [INFO] , [PERSON] - син, [INFO] . Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що фактичне місце проживання та реєстрації відповідача [PERSON] разом з дітьми на [ADDRESS] . Даний факт підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 10.07.2023 (а. с. 25). Як видно з постанов суду від 01.03.2023 та 20.04.2023 відповідно, то позивач [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої дружини [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради від 09.04.2024 № 5/10 (а. с. 76) затверджено висновок щодо участі [PERSON] у житті та вихованні сина [PERSON] . Згідно ж змісту самого Висновку (а. с. 77) визначено графік побачень сина з батьком, який відповідає способам передбаченим в рішенні від 07.07.2023, а саме щосуботи та щонеділі з 15-00 години до 19-00 години в присутності матері дитини [PERSON] , за місцем проживання останньої в [ADDRESS] ; один день у тиждень за домовленістю між батьком та матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд звертає увагу, що в тексті даного рішення та висновку помилково зазначено номер будинку 5. Хоча місце реєстрації та проживання відповідача в будинку номер 3. Як вбачається з характеристики від 19.09.2023 виданої виконкомом Кадубовецької сільської ради (а. с. 10), позивач [PERSON] на момент її видачі зарекомендував себе з позитивної сторони. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Отже, системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Hunt v. Ukraine» («Хант проти України») від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» («Йогансен проти Норвегії») від 07 серпня 1996 року, § 78). Таким чином, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. У цій справі судом встановлено, що [PERSON] намагається піклуватися про малолітнього сина [PERSON] , зазначає, любить його, хоч і не має з ним психологічного контакту, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про таке спілкування батька з сином, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини, судом не встановлено. Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку виконавчого комітету Кадубовецької сільської рди, як органу опіки та піклування рекомендовано органом опіки та піклування визначити позивачу порядок спілкування із малолітньою дитиною. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Пояснення сторін надані в судовому засіданні підтверджують існування перешкод для батька з боку матері, останній не має можливості проводити час з сином на одинці та поза межами його проживання та без присутності матері. В даному випадку, суд цілком погоджується з тим, що з боку відповідача [PERSON] створюються певні перешкоди для батька дитини [PERSON] для особистого спілкування з сином та проведення часу на одинці. Поведінка позивача свідчить про бажання проводити з ним особистий час, піклуватися про нього та реалізовувати батьківські права. Саме тому, з метою реалізації своїх законних прав як батька, відповідача необхідно зобов`язати не чинити позивачу перешкоди у зустрічах з малолітнім сином. Визначаючи порядок участі у вихованні дитини батьком та графіку їх побачень, суд враховує інтереси дитини, зокрема, необхідність дотримання звичних для неї умов щодо організації, розпорядку її повсякденного життя, її вік, а також право кожного з батьків брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд вважає, що необхідно встановити такий спосіб участі позивача у вихованні малолітнього сина, та спілкуванні з ним, який передбачає присутність матері дитини, за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини. Разом з тим, батько дитини не позбавлений права в подальшому після встановлення психологічного контакту з дитиною добровільно вирішити питання з матір`ю дитини про зміну графіку участі у виховання або ж, за наявності спору про це, звернутись до суду із позовом про зміну такого порядку. При цьому суд відхиляє пропозицію сторони позивача висловлену в позовній заяві щодо запропонованого графіку в частині зустрічей за місцем проживання [PERSON] , оскільки представник органу опіки та піклування під час надання показань в якості свідка повідомила, що такі умови є незадовільними у позивача вдома та не відповідатимуть інтересам дитини. Також суд зауважує, що мати, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати її до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з малолітньою дитиною. Вирішуючи існуючий\~спір,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити\~частково,\~зобов`язати [PERSON] \~не чинити\~перешкоди [PERSON] \~у спілкуванні\~та вихованні\~малолітнього сина,\~визначити йому\~такий спосіб\~його участі\~у вихованні\~дитини:щосуботи та щонеділі з 15-00 години до 19-00 години в присутності матері дитини [PERSON] , за місцем проживання останньої в [ADDRESS] ; один день у тиждень за домовленістю між батьком та матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Такий спосіб та графік відповідатиме не тільки інтересам дитини, а й відповідатиме можливостям сторін, наявності у них ще одної малолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: partial