Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] згідно\~якої прохає\~стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованість\~ за кредитним\~ договором №22035000105052\~ від 08.01.2019\~року\~у розмірі\~44363,09 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2147,20 грн, та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6890,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач вказав, що 08.01.2019 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22035000105052 у відповідності до якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 08.01.2021 року. АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» виконав всі передбачені умови договору. Відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користувався кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. 15.12.2021 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала своїх зобов`язань в порядку визначеним цим договором у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором №22035000105052\~від 08.01.2019\~року - 44363,09 гривень яка складається з боргу по тілу кредиту -\~28806,81 грн., боргу по відсоткам -\~483,27 грн., боргу по комісії\~-13 888 грн., збитки від інфляції-1019,27 грн., 3% річних 165,74 грн. Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.02.2024 року означену позовну заяву передано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове\~засідання ТОВ\~ «Цикл\~Фінанс» свого представника не направило, згідно позовної заяви прохало провести розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувало. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подала та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054\~та ч.2 ст.\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2\~ст.\~625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Позивач звертаючись до суду вказує, що 08.01.2019 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22035000105052 у відповідності до якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 08.01.2021 року. 15.12.2021 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №22035000105052\~від 08.01.2019\~року\~становить 43178,08 грн. та складається з боргу по тілу кредиту\~28806,81 грн., боргу по відсоткам\~483,27 грн., боргу по комісії\~ 13888 грн. Крім того позивачем нараховано відповідачу індекс інфляції та 3 відсотки річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України, а саме: збитки від інфляції - 1019,27 грн., 3% річних 165,74 грн. Обґрунтовуючи вказані обставини та вимоги позивач надає суду виписку АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» з рахунку [PERSON] та договір факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 року. Однак, позивач не долучає до позовної заяви копію означеного договору №22035000105052 укладеного 08.01.2019 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] , що позбавляє суд можливості встановити істотні умови договору. Також, позивачем не надано суду розрахунок заборгованості, що позбавляє суд можливості перевірити правильність сум які пред`явлені до стягнення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір де визначені умови кредитування. При цьому, суд зауважує, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладаючи договори факторингу, не був позбавлений права вимагати первинні документами бухгалтерського обліку та всю іншу документацію (документи, що стосуються заборгованості боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржника по заборгованості та є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості) у первісного кредитора, та згідно вимог ст. 81, ст. 83 ЦПК України, повинен був подати всі ті докази які підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, до суду разом з позовною заявою. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Стосовно поданого позивачем договору факторингу та тверджень позивача про наявність у нього права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне. Згідно п.1.1. Договору Факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 (надалі Договір) на умовах встановлених цим договором, та у відповідності до гл. 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за Кредитними договорами (Портфель заборгованості). Відповідно до п.6.2.2. Договору, права вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання Акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку №3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності. Відповідно до п.7.2. Договору Фактор здійснює Оплату Клієнту шляхом перерахування суми, що вказана в п.7.1. цього Договору на вказаний у реквізитах до цього Договору рахунок, в день підписання Договору та Акту приймання-передачі Прав Вимоги . Згідно п.7.1. Договору Фактор здійснює фінансування Клієнта у спосіб визначений ч. 1 ст, 1084 Цивільного кодексу України шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор передає в розпорядження Клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 9 500 001,00 гри. без ПДВ за плату. Плата Клієнта за домовленістю сторін є дисконтом, що становить різницю між Розміром Портфеля Заборгованості та Ціною Продажу, яка вважається здійсненою в момент (дату) підписання цього Договору. Згідно п.8.2. Передача Клієнтом Реєстру Боржників Фактору здійснюється в наступному порядку: Клієнт зобов`язаний в день підписання цього Договору, підготувати та передати Фактору заповнений Реєстр Боржників в паперовому вигляді за формою, наведеною в Додатку №1 до цього Договору, а також підготувати і передати Фактору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку №1 до цього Договору, з усіма заповненими даними про Боржників, які обов`язково повинні міститись в Реєстрі Боржників. В день отримання Фактором електронної форми Реєстру Боржників, Фактор формує та надає Клієнту для підписання Акт приймання-передачі Реєстру-Боржників (Додаток №2). Згідно матеріалів позовної заяви, позивачем подано лише копію договору факторингу, при цьому не подано Акту приймання передачі прав вимоги, Реєстру боржників, доказів здійснення оплати цини продажу за договором. Суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) (сплати Фактором Клієнту ціни продажу, передбаченої п.7.1 договору факторингу в день підписання ждоговору та акту приймання передачі прав вимог, за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги. Виконання умов щодо оплати за договором про відступлення права вимоги до боржника та подання відповідних доказів має значення для реалізації прав нового кредитора, який замінив первісного кредитора у зобов`язанні, зокрема для підтвердження правонаступництва, в тому числі процесуального, або для спростування боржником пред`явлених до нього вимог нового кредитора як таких, що останнім не набуті в силу невиконання умов договору щодо оплати. Таким чином встановлено, що позивачем не доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. А тому враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають до задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що позов не підлягає до задоволення, тож судові витрати слід залишити на позивачеві.

Outcome: dismissed