Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 23.04.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.04.2024 року. Позивач, [PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Опаленик Михайло Юрійович, звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 25.09.2010 року виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] (Реблян - дівоче прізвище) (надалі по тексту - Позивач) та [PERSON] , [INFO] (надалі по тексту - Відповідач), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2010 року, про що зроблено актовий запис №29. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2021 року, про що зроблено актовий запис № 114. У позовній заяві вказано на те, що на час звернення до суду, офіційно зареєстрований шлюб між Позивачем та Відповідачем має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження одне від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя. Сімейні стосунки у Позивача та Відповідача також не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Позивач звертає увагу на те, що Позивач та Відповідач на даний час не проживають разом. Зазначене пов`язано з їх небажанням продовжувати подальше сімейне життя, вести спільне господарство та спільний бюджет, що дає підстави стверджувати про фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин між Позивачем та Відповідачем, оскільки в таких стосунках вже немає спільної участі подружжя у вирішенні різних сімейних питань. Малолітня дитина [PERSON] проживає разом із Позивачем, оскільки Відповідач проживає за іншою адресою на території Чеської Республіки та фактично дитина проживає разом з матір`ю, що влаштовує обидві сторони і спору про визначення місця проживання дитини, між сторонами не має. У позовній заяві зазначено, що позивач не має наміру продовжувати сімейні відносини з Відповідачем, так як вони істотно суперечать його інтересам. А отже, подальше збереження сімейних відносин з Відповідачем суперечить вищевказаним положенням законодавств, оскільки такі сімейні відносини вже не є добровільними, що виступає підставою для винесення судом рішення про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказано на те, що рішення позивача про розірвання шлюбу з Відповідачем усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Позивач та Відповідач фактично не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, а їх шлюб вже має лише формальні ознаки. Позивач переконана, що застосування судом заходів по примиренню подружжя встановлених в ст. 111 Сімейного кодексу України, суперечить інтересам Позивача, принципу добровільності сімейних відносин, та не дасть позитивного результату. Таким чином, сукупність даних обставин слугує підтвердженням того, що офіційно зареєстрований шлюб між Позивачем і Відповідачем має формальний характер і, відповідно, доцільно його розірвати. На підставі викладеного й у відповідності з ч. 4, 5 ст. 19, ст. 180, ст. 181, ст. 182 ч. 1, 2 ст. 161 СК України,

Outcome: approved