Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У березні 2024 року позивачі звернулися до суду із позовом в якому просили визнати за ними в рівних частинах право на земельну частку (пай) площею 1,89 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Зоря» с. Садове у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яке вона у свою чергу успадкувала після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) у КСП «Зоря» с. Садове, яке вона успадкувала після смерті [INFO] батька [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачів - адвокат Соловей О.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр. 87). Від відповідача - Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк. спр.46, 86). Процесуальні дії у справі 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 15 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження (арк. спр.14,15,16). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками були [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво на народження, свідоцтво про шлюб (арк. спр.22). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.23). 04 травня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» с. Садове видано державний акт серії ХМ №004, яким передано у колективну власність 417,8 га землі згідно з планом (арк.спр.27). У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №004, прізвище [PERSON] прописане за № 115 (арк.спр.28). 14 лютого 1997 року виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0172921 на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 1,89 умовних кадастрових гектарів, на землю яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», с. Садове, Новоушицького району Хмельницької області (арк.спр.26). Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП «Зоря» с. Садове на дату видачі сертифікату становить - 5 745 грн (арк. спр.29). [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані та проживали [PERSON] - голова двору (дружина), [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON] - зять, [PERSON] - онук, про що свідчить виписка з погосподарської книги (арк. спр. 31). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла, шляхом вступу у фактичне управління та розпорядження спадковим майном його дочка [PERSON] , про що свідчить довідка №238 від 06 жовтня 2023 року (арк. спр. 34). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк. спр. 49,50). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк. спр.24). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк. спр. 80,81). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 25). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті були зареєстровані [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, про що свідчить виписка з погосподарської книги, довідка від 05 вересня 2023 року (арк. спр. 32,33). Даними спадкової справи №36/2023 підтверджується, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 13 лютого 2023 року подали заяву про прийняття спадщини після смерті матері та їм 24 жовтня 2023 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки - на 1/3 частку кожному з позивачів. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 51-79). Водночас позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 24 жовтня 2023 року (арк.спр.30). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI так і норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Суд при розгляді справ про визнання права на спадкове майно встановлює: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права на спадкове майно є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Водночас член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП «Зоря» та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебував у членах КСП та був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, тому набув право на земельну частку (пай). Водночас сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0172921 виданий після смерті [PERSON] , тому не має юридичного значення. Відповідно право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняла його донька [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за законом першої черги шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги. До складу спадщини увійшло, в тому числі, й право на земельну частку (пай), успадковане після смерті [PERSON] . При розрахунку частки у спадщині слід виходити з того, що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина. Таким чином позивачі будучи спадкоємцями за законом першої черги після померлої матері [PERSON] , в силу вимог статті 1267 ЦК України мають рівні частки щодо права на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Зоря», тобто по 1/3, право на яку слід визнати за позивачами. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Обраний позивачами спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивачів підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходяться земельна ділянка, яка підлягає виділу в натурі, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спірного майна не вчиняв. Тому,

Outcome: approved