Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала справа за позовом [PERSON] (представник адвокат Баняс Володимир Володимирович) до [PERSON] (представник адвокат Мешко Віра Михайлівна) про збільшення розміру аліментів. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2024 позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів було задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із [PERSON] на користь держави 1211,20 грн. судового збору. На адресу суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, у якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача 3 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, яка призначена до розгляду в судовому засіданні на 01.05.2024. В судове засідання з приводу вирішення питання про ухвалення додаткового рішення представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з приводу вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Згідно з п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що у позовній заяві представник позивачки - адвокат Баняс В.В. повідомив суд про наявність витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що докази на підтвердження судових витрат будуть надані у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк. В якості додатків до позову стороною позивача долучено договір про надання правничої допомоги № 53/23 від 11.10.2023 (а.с. 21-23), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 14.12.2023, який на той момент оцінено в розмірі 8 250 грн. (а.с. 24). 22.04.2024 представник позивачки - адвокат Баняс В.В. долучив до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 10.01.2024 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 10.01.2024 року, квитанцію на розрахунок готівкою №16, акт приймання передачі наданих послуг №1 до договору про надання правничої допомоги від 10.01.2024 року. Відповідно до ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги становили 3 500 грн., позов задоволено частково на суму 3 000 грн., що складає пропорцію 85,71 %. Представник позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу на суму 3\~000 грн., що, з урахуванням вимог ч 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає зменшенню на розмір задоволених позовних вимог та становить 2\~571,30 грн. Така сума відповідає критеріям, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, тобто заява підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial