Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

25 січня 2024 року АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» в особі [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, яка 15 лютого 2024 року була уточнена та відповідно до якої просить суд стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з [PERSON] . Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником \~теплової енергії за адресою проживання та реєстрації відповідача: [ADDRESS] , на квартиру відкрито особовий рахунок. Відповідач не здійснює оплату за отриману послугу постачання теплової енергії, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 лютого 2018 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 26\~481,98 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 114,72 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з неї інфляційні втрати у розмірі 2207,29 грн., 3% річних у розмірі 1193,67 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2684,00 грн. 16 лютого 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористалася своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», на квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення (а.с.5). Згідно\~статті 67\~ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162\~Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету\~Міністрів України від 21липня 2005року № 630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з лютого 2018 року по жовтень 2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення), заборгованість станом на жовтень 2023 року складає 26\~481,98 гривень , плата за абонентське обслуговування у розмірі 114,72 грн. (а.с.6 -6 на звороті). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Нормою частини третьої\~статті 267 ЦК України\~встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. До суду заяв про застосування позовної давності не надходило. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625\~ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625\~ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625\~ЦК України. Таким чином\~з відповідача\~підлягають стягненню:\~заборгованість по\~оплаті з\~ постачання\~теплової енергії\~у розмірі\~26\~481,98\~гривень,\~ абонентське обслуговування у розмірі 114,72 грн., сума індексу інфляції у розмірі 2207,29 гривень, 3 % річних у розмірі 1193,67 гривень, а всього 29 997 гривень 66 копійок. Статтею 141 ЦПК України\~визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 гривні. (а.с.1).

Outcome: approved