Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № С-205-007645-19-980 від 30 січня 2019 року в розмірі 17\~093,70 грн, з яких: 6\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11\~093,70 грн сума заборгованості за відсотками, покликаючись на невиконання останнім взятих на себе зобов`язань. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 06 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представником відповідача адвокатом Богомазовою І.О. подано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову в частині відшкодування заборгованості за відсотками у розмірі 11\~093,70 гривень, так як такі ґрунтуються виключно на припущеннях та є надуманими, не містять детального розрахунку відсотків, нарахованих на таку суму заборгованості. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому просять позов задоволити в повному обсязі. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України). У відповідності до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526,\~530 ЦК України). За умовами\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи із положень ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1і2 глави 71цього Кодексу\~ст.ст.1046-1057-1 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.1069 ЦК України). У ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). 30 січня 2019 року між Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» (кредитодавцем) та відповідачем (позичальником) укладено угоду № С-205-007645-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. За умовами договору, сума кредиту становить 6\~000,00 гривень. Як установлено судом та не заперечується сторонами, позивачем умови укладеного договору виконано та надано відповідачу 6 000,00 грн кредиту. Як регламентовано\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, з витягом з реєстру боржників, укладеним між АТ «ІДЕЯ БАНК» (клієнт) та позивачем (фактор), останнє набуло право вимоги за борговими зобов`язаннями відповідача за вказаним кредитним договором. З урахуванням взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, який ним не виконувався належним чином, та обов`язковості договору для сторін, доводи позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі кредиту 6\~000,00 грн з відповідача є підставними та позов в цій частині підлягає до задоволення. Розглядаючи вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 11\~093,70 грн, суд виходить з наступного. Наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 07 липня 2023 року вже утворилася заборгованість у розмірі 17\~093,70 грн (6 000,00 грн+11\~093,70 грн), перед кредитодавцем АТ «ІДЕЯ БАНК», після чого жодні нарахування не проводилися, то такий розрахунок не містить ні порядку, ні розмірів, ні часу нарахування відсотків у такій сумі, що унеможливлює дослідження та перевірку такого. Договір факторингу та витяг з реєстру прав вимоги до нього, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині. Оскільки за положеннями ч.5\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому установлені у своїй сукупності обставини свідчать щодо непідтвердженості позивачем позовних вимог у розмірі 11\~093,70 грн, що має наслідком відмови у позові в цій частині. Суд погоджується із слушними доводами представника відповідача. У порядку ст.141\~ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 1062,85 грн судового збору, пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed