Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

Від АТ "Перший Український Міжнародний Банк" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 136 314 грн 69\~коп.; судові витрати у розмірі 2\~422 грн 40 коп. (сума із застосовуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору). На обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] було укладено кредитні договори: 11.08.2020 №\~1001656869001 на суму 72 000 грн 00 коп.; 07.04.2021 № 1001852649301 на суму 41 554 грн 00 коп. Відповідач [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість за кредитними договорами, станом на 01.01.2024, складає: 1) За кредитним договором № 1001656869001 від 11.08.2020 - 86 885 грн 02 коп., яка складається з: 49 128 грн 43 коп. - заборгованості за кредитом; 10 грн 85 коп. - заборгованості за процентами; 37 745 грн 76 коп. - заборгованості за комісією; 2)\~За\~кредитним договором № 1001852649301 від 07.04.2021 - 49 429 грн 68 коп., яка складається з: 29 768 грн 39 коп. - заборгованості за кредитом; 5 грн 44 коп. - заборгованості за процентами; 19 655 грн 85 коп. - заборгованості за комісією. Позивач направляв письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу проживання, яка була зазначена в анкеті на отримання кредиту, однак у строк заборгованість не погашена. Невиконання відповідачем умов кредитних договорів стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.03.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 09.04.2024. 09.04.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд. 03.05.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача [PERSON] у позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними заяви № 1001656869001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 11.08.2020, паспорта споживчого кредиту від 11.08.2020, Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року), паспортом громадянина України, платіжної інструкції № TR.43610211.54952.8810 від 11.08.2020 підтверджується, що 11.08.2020 між АТ\~"ПУМБ" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] , отримав 72\~000 грн 00 коп., на строк до 36 місяців, з процентною ставкою 0.01 %, щомісячною комісією за обслуговування кредиту 2.99 % від суми кредиту, який видано на загальні споживчі цілі. Також, Договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 9 зворот-12, 14-19, 29 зворот). Даними заяви № 1001852649301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07.04.2021, паспорта споживчого кредиту від 07.04.2021, Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 15 березня 2021 року), паспортом громадянина України, платіжної інструкції № TR.48549064.71209.8810 від 07.04.2021 підтверджується, що 07.04.2021 між АТ\~"ПУМБ" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] , отримав 41\~554 грн 00 коп., на строк до 24 місяці, з процентною ставкою 0.01 %, щомісячною комісією за обслуговування кредиту 2.99 % від суми кредиту, який видано на загальні споживчі цілі. Також, Договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 11 зворот, 12, 13, 20-25, 30). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у виписці з ЄДРПОУ, статуту товариства в новій редакції (а. с. 41-45). 02.01.2024 АТ "ПУМБ" листами за № КНО-44.2.2/3 направило відповідачу [PERSON] вимогу про повернення всіх сум по кредитам (а. с. 26, 27). Згідно розрахунку заборгованості перед АТ "ПУМБ" по кредиту, наданому [PERSON] , станом на 01.01.2024 за кредитним договором № 1001656869001 від 11.08.2020, виписок по рахунку [PERSON] , наданих позивачем, по\~кредитному договору, укладеному між АТ "ПУМБ" та відповідачем, мається заборгованість 86 885 грн 04 коп., яка складається з: 49 128 грн 43 коп. - заборгованості за кредитом; 10 грн 85 коп. - заборгованості за процентами; 37 745 грн 76 коп. - заборгованості за комісією (а. с. 30 зворот-32, 34-38). Згідно розрахунку заборгованості перед АТ "ПУМБ" по кредиту, наданому [PERSON] , станом на 01.01.2024 за кредитним договором № 1001852649301 від 07.04.2021, виписок по рахунку [PERSON] , наданих позивачем, по\~кредитному договору, укладеному між АТ "ПУМБ" та відповідачем, мається заборгованість 49 429 грн 68 коп., яка складається з: 29 768 грн 39 коп. - заборгованості за кредитом; 5 грн 44 коп. - заборгованості за процентами; 19 655 грн 85 коп. - заборгованості за комісією (а. с. 32 зворот, 33, 38, 39). Зазначені розрахунки містять відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів, та нарахування комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 11.08.2020 між АТ "ПУМБ" та [PERSON] кредитного договору №\~1001656869001, та укладанням 07.04.2021 між АТ "ПУМБ" та [PERSON] кредитного договору № 1001852649301, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цими договорами. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведені вище розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява АТ "ПУМБ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за кредитним договором №\~1001656869001 від 11.08.2020, станом на 01.01.2024, в\~розмірі 49 139 грн 28 коп., яка складається з: 49 128 грн 43 коп. - заборгованості за кредитом; 10 грн 85 коп. - заборгованості за процентами; за\~кредитним договором № 1001852649301 від 07.04.2021 - 29 773 грн 83 коп., яка складається з: 29 768 грн 39 коп. - заборгованості за кредитом; 5 грн 44 коп. - заборгованості за процентами. Що стосується\~вимог в\~частині стягнення\~нарахованої комісії за обслуговування кредитної заборгованості по кредитним договорам №\~1001656869001 від 11.08.2020, №\~1001852649301 від 07.04.2021 суд зазначає наступне. Згідно пункту 4 розділу Споживчий кредит заяви №\~1001656869001 від 11.08.2020 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що укладений між АТ\~"ПУМБ" та [PERSON] , передбачено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99% (а. с. 10 зворот). Згідно пунктів 4 розділу Споживчий кредит заяви №\~1001852649301 від 07.04.2021 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що укладений між АТ\~"ПУМБ" та [PERSON] , передбачено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99% (а. с. 13). Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01.01.2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів текст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. Пунктами 4 розділу Споживчий кредит заяв №\~1001656869001 від 11.08.2020, №\~1001852649301 від 07.04.2021 до Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаних [PERSON] , встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 %, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", отже ці положення договору є нікчемними. Враховуючи, що вимагається до стягнення: 37 745 грн 76 коп. - заборгованості за комісією за кредитним договором №\~1001656869001 від 11.08.2020, 19 655 грн 85 коп. - заборгованості за комісією за кредитним договором №\~1001852649301 від 07.04.2021, за пунктом 4 розділу Споживчий кредит заяв №\~1001656869001 від 11.08.2020, №\~1001852649301 від 07.04.2021 до Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, щодо якого встановлено нікчемність, належить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ\~"ПУМБ" в частині стягнення заборгованості за комісією. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, до задоволеної частини позовних вимог (а. с. 40 зворот).

Outcome: partial