Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У лютому 2024 року в провадження судді Запорізького районного суду Запорізької області Сакояна Д.І., після скасування заочного рішення судді Запорізького районного суду Запорізької області Нікітіна В.В. від 01.05.2023, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 04641-06/2021 від 08.06.2021 у розмірі 32000,00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 04641-06/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору (адреса, підпис, реквізити, та підпис сторін). Відповідно до пп. 1.1 п. 1 кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пп. 1.6. п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №\~29122021, у відповідності до вимог якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29122021 від 29.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32000,00 грн., з яких: \~8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; \~24000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; \~0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , а саме з 29.12.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Після відступлення права вимоги щодо грошових зобов`язань відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок первісного кредитора. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позов відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на наступне. На переконання відповідача, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, що є предметом дослідження у даній справі, сам по собі не є безспірним доказом наявності заборгованості, оскільки такий документ складається одноособово стороною позивача, та не є первинним документом, який би підтверджував умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зміст зазначених доказів повністю залежить від волевиявлення кредитора або його правонаступника. Тобто розрахунок заборгованості, наданий позивачем в якості доказу виникнення такої заборгованості за вказаним кредитним договором, є суто внутрішнім документом фінансової установи, який не містить відомостей, що дозволили б суду пересвідчитись чи дійсно передавалися кошти позичальнику в кредит. Таким чином, відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. У той же час, позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів, що в сукупності із заявою свідчило б про укладений між сторонами в належній формі кредитний договір. Долучений до матеріалів позовної заяви витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, таким чином позивачем не доведено, що під час підписання зави відповідач був ознайомлений саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг. Крім того, у позові зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» нараховує відсотки за користування кредитом. Однак роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання зобов`язань. Крім того,\~наданий ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» витяг з реєстру божників, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами, не містить підписів сторін, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаними кредитними договорами. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаних договорів Факторингу з якого вбачалося б право вимоги за спірним кредитним договором позивачем суду надано не було. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку не довело факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. У відповіді на відзив представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Юшкевич К.Д. доводи відповідача [PERSON] , викладені у відзиві на позов, визначені безпідставними, необґрунтованими та такими, що не можуть розглядатись в якості підстав для відмови в задоволенні позову з огляду на наступне. Як зазначалося в позовній заяві, 08.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 04641-06/2021. У відповідності до умов укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Таким чином, договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) товариства з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Таким чином, відповідачем було подано заявку на оформлення договору, в якій останній зазначив особисті персональні данні, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти, підписав договір електронним підписом. Відповідно до п. 1.1 за цим договором товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2 за цим договором кредит надається строком на 30 днів, тобто до 07.07.2021. Відповідно до п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Відповідно до п. 1.6 за цим договором кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Таким чином, клієнт самостійно вносить особисті дані в заявку на отримання кредиту, тобто вказує номер телефону, номер паспорту, ідентифікаційний код та картку, на яку буде перераховано кошти. Також представник позивача звертає увагу на те, що ідентифікація позичальника здійснюється не за номером телефону, а банком-емітентом, яким видано картку, на яку було перераховано кредитні кошти. Отже, у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, позивач звертає увагу на те, що у відповідності до умов укладеного договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами договору не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання позичальником згідно зі ст. 625 ЦК України. Стосовно посилань відповідача про недоведеність відступлення права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором, представник позивача зазначає, що до позовної заяви було долучено належним чином засвідчений витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 29122021 від 29.12.2021, який оформлений у відповідності до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України та Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 за №1000/5. Отже, позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відносно [PERSON] , а твердження відповідача щодо недоведення позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, кредитний договір № 04641-06/2021 від 08.06.2021 містить умови стосовно права кредитора відступати право грошової за кредитним договором або укладати договір факторингу з третіми особами. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Юшкевич\~К.Д. у судове засідання не з`явилась, у відповіді на відзив від 15.03.2024 просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві від 07.03.2024 просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 08.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 04641-06/2021 (а.с. 4-5), згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 07.07.2021, з відсотковою ставкою 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.6). Невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua (п. 1.7). Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1). Всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами договору (п. 6.3). Підписанням цього договору клієнт дав свою згоду на те, щоб графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в особистому кабінеті клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці товариства https://www.zecredit.com.ua (п. 6.4). Підписанням цього договору клієнт підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується, зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п.\~6.8). Клієнт підтвердив, що отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 6.9). У розділі 7 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання, номер телефону, номер рахунку, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «W79323». З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Таким чином, суд доходить висновку, що договір про надання фінансового кредиту № 04641-06/2021 від 08.06.2021 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. Суд не може не врахувати, що у відзиві на позов відповідач зазначає, що 08.06.2021 між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» дійсно укладено кредитний договір №\~04641-06/2021, тобто відповідач факт укладення кредитного договору визнає. Посилання відповідача у відзиві на порушення кредитором обов`язку попереднього надання інформації по кредиту спростовується змістом кредитного договору, зокрема у кредитному договорі кредитор та позичальник узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волевиявлення [PERSON] на укладення такого договору, на визначених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також суд відхиляє доводи відповідача у відзиві на позов щодо ненадання йому кредитором для ознайомлення умов та правил споживчого кредитування, оскільки волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Підпунктом 3.1.4 пункту 3.1 кредитного договору визначено, що товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом за даним договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу № 29122021 від 29.12.2021 (а.с. 7-8) Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №\~29122021 від 29.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр боржників кількістю 5741, після чого від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №\~29122021 від 29.12.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] , ІПН [NUMBER] , за кредитним договором №\~04641-06/2021 у розмірі 32000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 24000,00 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за пенею (а.с. 10). Таким чином, відповідач дійшов помилкового висновку у відзиві на позовну заяву про відсутність належних доказів відступлення права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконав зобов`язання за укладеним договором. Із наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04641-06/2021 від 08.06.2021 за період з 29.12.2021 по 31.01.2023 видно, що за [PERSON] рахується заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8000,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, оскільки відповідачем не спростовано факт отримання кредитних коштів та користування ними. Що стосується стягнення заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №\~444/9519/12, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.\~2 ст.\~625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до\~наданого позивачем\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №\~04641-06/2021\~від 08.06.2021\~(а.с.\~11),\~загальнийрозмір заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з [PERSON] становить 24000,00 грн. Згідно з п. 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Судом встановлено, що заборгованість за процентами відповідно до розрахунку заборгованості частково нарахована поза межами строку кредитування. Як видно з графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, що міститься у додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 04641-06/2021 від 08.06.2021 (а.с. 6), сторонами на строк кредитування з 08.06.2021 по 07.07.2021 включно узгоджений розмір процентів за користування кредитом у розмірі 6000,00 грн. У п. 4.3 кредитного договору № 04641-06/2021 від 08.06.2021 міститься умова про те, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 цього договору та/або в додатку (-ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Жодної вказівки на те, що цей захід, передбачений п. 4.3 кредитного договору\~№\~04641-06/2021\~від 08.06.2021,використовується у контексті застосування ст.\~625 ЦК України у договорі немає, натомість у п. 4.3 міститься пряма вказівка на те, що після закінчення строку кредитування продовжують нараховуватись проценти, передбачені п.\~1.3 цього договору. Враховує суд й те, що у розрахунку заборгованості позивача значиться лише заборгованість за основною суму боргу та заборгованість за процентами. Жодних нарахувань, які б за своєю правовою природою були заходами відповідальності за ст. 625 ЦК України, у розрахунку заборгованості немає. Урахувавши вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог щодо процентів та стягнення процентів у межах строку кредитування в розмірі 6000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Оскільки [PERSON] не сплатив обґрунтовано нараховану заборгованість у розмірі 14000,00 грн., суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~34700 від 24.02.2023. Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (2684,00 грн. х 14000,00 грн.) / 32000,00 грн. = 1174,25 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1342,00 грн., суд констатує, що ці витрати не підлягають стягненню, оскільки представником позивача не було надано жодного доказу їх понесення під час розгляду справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial