Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

10 січня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 липня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про що складено актовий запис за № 1290. [INFO] від спільного шлюбу у них народила донька [PERSON] . У зв`язку з тим, що вони мають малолітню дитини, добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС вони не мають можливості. Подружнє життя не склалося, оскільки вони жили своїм життям і не намагалися перейматися проблемами іншого, в них не має спільних інтересів, почуття поваги та любові остигли, вони не мають бажання бути разом. Вони не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Вона переконалась, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечитиме її інтересам та інтересам їх дитини. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, поновлення їх сімейних стосунків також. У зв`язку з чим немає підстав для вживання заходів до примирення подружжя. Таким чином, вона бажає розірвати шлюб з відповідачем. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин , відповідач припинив утримувати дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними немає. Дитина проживає разом з нею вона самостійно займається вихованням дитини, її її культурним та духовним розвитком. Відповідно до консультативного висновку лікаря КНП « Дитячий консультативно-діагностичний центр» ім. ак. Б.Я. Резніка ОМР дитина - [PERSON] має загальне порушення мовлення, затримку мовленнєвого та психологічного розвитку та потребує систематичних обстежень і лікування. Всі витрати по обстеженню та лікуванню дитини, несе вона. Отже, виховання, духовний та фізичний розвиток дитини відповідає всім вимогам та потребує багато коштів. Стан здоров`я відповідача зараз відмінний , він є особою працездатного віку, працює будівельником та отримує дохід. Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 23 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1290. Стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. з усіх видів доходів ( заробітку) відповідача, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачасуд, відповідно до\~ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1290. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15 вересня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Крім того в матеріалах справи наявна копія витягу № 922/09-10 про зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданого 27 грудня 2023 року Великоплосківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, уповноваженому власнику ( співвласнику, наймачу) житлового будинку [PERSON] , з якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також в матеріалах справи наявна копія консультативного висновку лікаря КНП « Дитячий консультативно-діагностичний центр» ім.. ак. Б.Я. Резніка ОМР дитина - Чава Катерина Юріївна має загальне порушення мовлення, затримку мовленнєвого та психологічного розвитку та потребує систематичних обстежень і лікування. На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2\~ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина 3ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України " Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач сам не може утримувати неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та нести одноособово витрати пов`язані з її утриманням, відповідач інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніої дитини. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2ст. 182\~СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. на користь [PERSON] . Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. щодо вимоги майнового характеру. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved