Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 04 січня 2019 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою тримання послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву №б/н та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку. [PERSON] було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 42\~000,00 гривень. Після отримання картки за умовами укладеного з банком договору [PERSON] здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. У процесі користування рахунком 31 жовтня 2022 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку «Універсальна» GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунок. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг [PERSON] підписано власноручно на планшеті. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобов`язалась повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, але в процесі користування кредитним рахунком не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 04 січня 2019 року станом на 13 лютого 2024 року у розмірі 36\~738,94 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, а також не заперечував проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 січня 2019 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк відповідно до умов якої вона в повному обсязі приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, які разом з пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування (а. с. 24). 31 жовтня 2022 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій передбачено, зокрема, тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту, яки не може перевищувати 200\~000,00 гривень для картки «Універсальна Gold», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, процента ставка: 40,8% для картки Універсальна Gold (а. с. 26-37). Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою за договором №б/н за період з 23 серпня 2019 року по 14 лютого 2024 року (а. с. 18-23). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. У встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 13 лютого 2024 року має заборгованість в сумі 36\~738,94 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту (а. с. 11-15). Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Відповідно до п. п. 1, 5 п. 3, п. 6 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Правління НБУ №151 від 13 грудня 2019 року (чинного на момент укладання між сторонами договору), електронний сенсорний пристрій - електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити власноручний підпис; цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст. ст. 526,527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого нею ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved