Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У жовтні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Вказував, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 14.05.2018 року. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] свої зобов`язання не виконував, а тому утворилась заборгованість у розмірі 8868,37 грн.. Посилався на те, що [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] .. Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 14.05.2018 року становить - 8868,37 грн.. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.05.2018 року у розмірі 8868,37 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 року відкрито провадження у даній справі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2023 року у даній справі відкрито провадження та вирішено справу розглянути за правилами загального позовного провадження. 20.11.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказувала, що позивачем не надано до суду доказів, що відповідач [PERSON] прийняла майно у спадщину ( отримала свідоцтво про право на спадщину) за своїм померлим сином. Позивачем не доведено наявність відповідного спадкового майна на день смерті позичальника, позивач не надав суду доказів існування будь якого майна у померлого позичальника. Правові підстави для стягнення заявлених позивачем грошових коштів з відповідача, яка не є спадкоємцем померлого в розуміння ст.1216 ЦК України, відсутні. Також зазначила, що у паспорті [PERSON] є відмітка про зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 01.09.2016 року, а тому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 20.11.2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення моральної шкоди. Вказувала, що [INFO] помер син [PERSON] [PERSON] .. АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовними вимогами про стягнення боргу за кредитом спадкодавця до [PERSON] .. [PERSON] щоденно відчуває нестерпний біль, у зв`язку із втратою свого сина, який значно посилився із отриманням первісної позовної заяви. Незаконне звернення до суду АТ КБ «Приватбанк» із позовною заявою про стягнення заборгованості, враховуючи, що [PERSON] є тяжко хворою особою, спричинило їй моральні та фізичні страждання, які мали наслідком негативні зміни у житті позивача: негативні переживання та спогади, тривога, емоційні реакції при згадуванні, важкість на виконанні повсякденних обов`язків, зосередження на проблемі психоемоційного напруження, що призвело до погіршення стану її здоров \~ \~ \~ \~я, у зв`язку з чим вона навіть перебувала на лікуванні з 03.10.2023 року по 14.10.2023 року. [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка проявилась у вигляді психологічного болю та душевних страждань і хвилювань, пов`язаних із незаконним зверненням АТ КБ «Приватбанк» до суду, а також часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього життєвого стану. У поданій заяві просила суд стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10\~000 грн.. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2023 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення моральної шкоди та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. 26.01.2024 року до суду від представника позивача надійшли пояснення. Зазначила, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів завданої моральної шкоди в результаті протиправних дій АТ КБ «Приватбанк» та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою з вини Банку. Матеріали зустрічного позову не містить жодних логічних доказів та доказів того, яке саме правопорушення скоїв АТ КБ «Приватбанк» відносно [PERSON] .. При цьому, реалізація АТ КБ «Приватбанк» права на звернення до суду не може вважатись протиправною дією та/або поведінкою, та не є правопорушенням. Просила у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити у повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.01.2024 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання представник відповідача [PERSON] не з`явилась, надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.223\~ЦПК\~України суд\~відкладає розгляд\~справи в\~судовому засіданні\~в межах\~встановленого цим\~Кодексом строку\~з таких\~підстав:\~неявка в\~судове засідання\~учасника справи,\~щодо якого\~відсутні відомості\~про вручення\~йому повідомлення\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; перша\~неявка в\~судове засідання\~учасника справи,\~якого повідомлено\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~якщо він\~повідомив про\~причини неявки,\~які судом\~визнано поважними; виникнення\~технічних проблем,\~що унеможливлюють\~участь особи\~у судовому\~засіданні в\~режимі відеоконференції,\~крім випадків,\~коли відповідно\~до цього\~Кодексу судове\~засідання може\~відбутися без\~участі такої\~особи; необхідність\~витребування нових\~доказів,\~у випадку\~коли учасник\~справи обґрунтував\~неможливість заявлення\~відповідного клопотання\~в межах\~підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Тому, враховуючи вимоги ст.223\~ЦПК\~України відсутні підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою представника відповідача, адже вона повторно не з`явилась у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.05.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладено договір №б/н від 14.05.2018 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання [PERSON] за договором б/н від 14.05.2018 року своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 8868,37 грн., з яких: 8868,37 грн. заборгованість за поточним тілом кредита. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ./а.с.74/ Згідно ч. 1ст.\~634\~Цивільного\~кодексу\~України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~та ст.\~549 ЦК України\~виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611\~ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст..1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608\~цього Кодексу. Згідно ст..1281\~ЦК\~України\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити\~кредитора\~спадкодавця про\~відкриття\~спадщини,\~якщо\~їм\~відомо про\~його\~борги,\~та/або\~якщо\~вони\~спадкують майно,\~обтяжене\~правами\~третіх осіб. Кредиторові\~спадкодавця належить\~пред`явити\~свої\~вимоги до\~спадкоємця,\~який\~прийняв\~спадщину,\~не\~пізніше\~шести місяців\~з\~дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва\~про\~право на\~спадщину\~на\~все або\~частину\~спадкового\~майна незалежно\~від\~настання\~строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.3,4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із паспорта [PERSON] вбачається, що останній був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2016 року./а.с.72/ Із паспорта [PERSON] вбачається, що місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ./а.с.73/ Із спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що у ній відсутня інформація щодо його спадкоємців. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Із повідомлення Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 31.08.2020 року №3503/02-14 вбачається, що претензія АТ КБ «Приватбанк» після [PERSON] , померлого [INFO] надійшла до нотаріальної контори 28.08.2020 року та зареєстрована по книзі вхідної кореспонденції та заведена спадкова справа №878/2020 року. У випадку звернення спадкоємцями до нотаріальної контори, їм буде повідомлено про наявність претензії. У зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання відповідача та [PERSON] на момент його смерті відрізнялось, інших доказів на підтвердження постійного проживання відповідача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивачем до суду не надано, а тому позивачем не доведено, що відповідач постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому прийняла спадщину. Крім того, у матеріалах спадкової справи відсутня заява [PERSON] про прийняття спадщини після померлого сина. Таким чином, позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Вирішуючи зустрічну позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частинами 1,2 статті 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до пункту 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Реалізація позивачем свого конституційного права на звернення до суду з позовом не свідчить про завдання такими діями моральної шкоди відповідачу. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями\~55,\~124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження завдання моральної шкоди [PERSON] діями позивача. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] у повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed