Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 17 грудня 2016 року вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого мають двох спільних малолітніх дочок, а 16 лютого 2023 року їх шлюб був офіційно зареєстрований. Наразі вони проживають разом, вона ніде не працює, одержує державну допомогу по догляду за дитиною в сумі 860 грн; чоловік має інших утриманців, постійне місце роботи, але ніякої матеріальної допомоги на дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що чоловік сплачує аліменти на двох дітей від попередніх шлюбів і вона хоче, щоб судовим рішенням також був закріплений його аліментний обов`язок стосовно їх спільних малолітніх дочок. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причини повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи),але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ст.141, 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, належний рівень матеріального забезпечення дитини покладається на обох батьків. У ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України. Крім того, згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 16 вересня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками двох малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які згідно довідки Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради №43/1 від 24.01.2024р. проживають з батьками. Позивачка не працює, до 31 березня 2024 року була одержувачем державної соціальної допомоги при народженні дитини в розмірі 860 грн, інших джерел доходу не має. Відповідач є працездатною особою, перебуває в офіційних трудових відносинах з Борзнянською філією ТОВ «Українська молочна компанія», де працює трактористом і його середньомісячна нарахована заробітна плата складає 15544 грн, відомості про інші джерела доходів та стан здоров`я відсутні, має аліментні зобов`язання перед [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та перед [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу по утриманню неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Суд зважує на ту обставину, що положення СК України надають винятково одержувачу аліментів право вибору способу їх стягнення. Позивачка в заяві та в судовому засіданні клопоче про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей саме в частці від доходу, що є її диспозитивним правом і суд не вправі самостійно змінювати обраний нею спосіб. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, неподання відповідачем відзиву на позов, з огляду на вищевказані вимоги законодавства, виходячи з положень ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягнути з [PERSON] на ім`я [PERSON] аліменти на утримання їх дочок [PERSON] й [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на кожну дитину, що буде відповідати найкращим інтересам дітей. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved