Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є її батьком. На даний час вона досягла повноліття, але продовжує навчання у Національному фармацевтичному університеті м. Харків на другому курсі денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач має можливість матеріально її утримувати, оскільки він отримує пенсію та регресні виплати в УПФ України. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивач у судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/6 частини його доходів, просить розглядати справу без його участі, та долучив до матеріалів справи довідку про розмір його пенсії. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 29. Згідно довідки Національного фармацевтичного університету від 26 лютого 2024 року, [PERSON] є студенткою 2 курсу за спеціальністю «фармація, промислова фармація», термін навчання з 12 вересня 2022 року до 01 липня 2027 року, форма навчання денна, бюджет. Відповідно до судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року по справі № 194/507/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 травня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання ухвали суду Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів за період з третього кварталу 2023 року по четвертий квартал 2023 року, з яких вбачається, що [PERSON] за вищезазначений період жодних доходів не отримував. Відповідно до довідки про доходи № 2708885370772711 від 24 квітня 2024 року, наданої ПФУ України, [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 23610,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення нею 18 років, але її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує пенсію у розмірі 23610,00 грн, а тому цедозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання). Судом враховується, що з відповідача за судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року по справі № 194/507/22 стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач позовні вимоги визнав частково, отримує пенсію в розмірі 23610,00 грн., тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а тому,у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 27 лютого 2024 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача, становить 33 % заробітної плати (1/6 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial