Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, так як суперечить його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому наведених, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечив. Додатково зазначив, що з відповідачкою не спілкується останні три роки, терміну на примирення не бажає та його бажання розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Також просив суд судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, з невідомих на те суду причин, хоча про день, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою телефонограмою складеною секретарем судового засідання та поштовим повідомленням про направлення судової повістки. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки, щодо заочного розгляду справи позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне: Згідно свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрували шлюб\~24.07.1992\~у відділі\~загсу міської\~адміністрації м.\~Тернопіль,\~про що\~складено актовий\~запис №870. У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст.\~114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано,\~що сторони\~не підтримують\~шлюбних стосунків,не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved