Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , визнавши датою його смерті [INFO] та місце смерті Україна, АРК Крим, м. Феодосія. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] в м. Феодосія, АРК Крим помер його батько, [PERSON] , про що йому було видане медичне свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті серії 35 № 224006248 від 12.03.2024 року, не державного зразка, що підтверджує факт смерті. Просить встановити даний факт для отримання свідоцтва про смерть виданого державним органом України, оскільки медичні документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання заявник не з`явився, але представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подав заяву з проханням розглядати справу у відсутність заявника та його представника, заяву підтримав та наполягав на її задоволенні. Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, причин неявки не повідомив. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Факт родинного зв`язку заявника з померлим підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2000 року, з якої вбачається, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] . Як вбачається з медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] знаходився в м. Феодосія, АРК Крим. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Феодосія, АРК Крим, Україна. Згідно відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не виявлено. Згідно зі ст. 319 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За наведених обставин, вимоги заявниці, є обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved