Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення на\~проживанні дитини\~з матір`ю звернулася [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задоволити їх в повному обсязі, а саме шлюб з відповідачем розірвати та залишити проживати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з нею. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував, визнав їх у повному обсязі. В судовому засіданні сторони підтвердили, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть близько восьми років. Шлюб між сторонами тривалий час носить лише формальний характер, фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам у зв`язку з чим наполягають на його розірванні та залишенні дітей проживати з матір`ю. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. За приписами\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2006 року. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Красносільською сільською радою Гощанського району Рівненської області від 03 вересня 2006 року, з якого вбачається, що 03 вересня 2006 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб. Прізвище після укладення шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від даного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Рівне Рівненська область, про що складено відповідний актовий запис №2370 від 17 вересня 2011 року. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Також підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Рівне Рівненська область, про що складено відповідний актовий запис №2590 від 24 вересня 2014 року. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Крім того, позивач звернулася до суду з вимогою про залишення проживати неповнолітніх дітей з нею. Згідно\~ст. 150 СК України, батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно\~ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років її місце проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти залишення проживати неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дітей слід залишити проживати з позивачем [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №98 від 28 березня 2024 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що складає 605,60 грн., а інші 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн., підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved