Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У січні 2024 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Обґрунтовано позов тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] працюють у філії «Чернігівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Чернігівський Облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Починаючи з середини 2022 року відповідач почав порушувати законодавство в частині виплати заробітної плати. Таким чином, у позивачів утворилась заборгованість по заробітній платі, у зв`язку із чим позивачі звернулися до суду із даним позовом. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2024 року справу направлено до Деснянського районного суду м. Чернігова для розгляду за підсудністю. Вказану справу було визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Карапуті Л.В. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Карапута Л.В. від 05 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Проте, у зв`язку зі звільненням судді Карапути Л.В. з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2024 № 887/0/15-24 та на підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2024 № 4 вказану справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2024 року дану справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкуловій І.П. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2021 року у складі судді Рахманкулової І.П. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. У судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] працює в філії «Чернігівська ДЕД» з 28.10.2003 року (а.с. 19). [PERSON] працює в філії «Чернігівська ДЕД» з 18.10.2017 року (а.с. 20). [PERSON] працює в філії «Чернігівська ДЕД» з 24.07.1995 року (а.с. 21). [PERSON] працює в філії Чернігівська ДЕД» з 31.05.2017 року (а.с. 22). Всупереч вимогам закону, відповідач нерегулярно виплачує заробітну плату позивачам, внаслідок чого виникли заборгованості по заробітним платам. Відповідно до довідки № 25 від 01.01.2024, виданої філією Чернігівська ДЕД» станом на 01 січня 2024 року загальна сума заборгованості по заробітній платі без урахування податків по [PERSON] складає 97394 грн. 67 коп. (а.с. 15). Згідно довідки № 8 від 01.01.2024, виданої філією Чернігівська ДЕД» станом на 01 січня 2024 року загальна сума заборгованості по заробітній платі без урахування податків по [PERSON] складає 112921 грн. 21 коп. (а.с. 16). Відповідно до довідки № 9 від 01.01.2024, виданої філією Чернігівська ДЕД» станом на 01 січня 2024 року загальна сума заборгованості по заробітній платі без урахування податків по [PERSON] складає 130046 грн. 14 коп. (а.с. 17). Згідно довідки № 7 від 01.01.2024, виданої філією Чернігівська ДЕД» станом на 01 січня 2024 року загальна сума заборгованості по заробітній платі без урахування податків по [PERSON] складає 75645 грн. 59 коп. (а.с. 18). Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За таких обставин, враховуючи, що заборгованість по заробітній платі не була виплачена позивачам на час розгляду справи судом, у зв`язку з чим вимоги позивачів про її стягнення підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно із ст. 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв?язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв?язку з порушенням термінів її виплати визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 15921.02.2001 № 159 (з урахуванням змін та доповнень за постановами від 09.08.2001 № 958 та від 31.03.2003 № 430) з наступними змінами: відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов?язкових платежів) прирості індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації поділений на 100. Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця. Розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням виплати заробітної плати перед [PERSON] за період з травня 2022 року по жовтень 2023 року складає 1851 грн. 84 коп. (а.с. 33). Розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням виплати заробітної плати перед [PERSON] за період з червня 2022 року по жовтень 2023 року складає 2270 грн. 02 коп. (а.с. 34). Розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням виплати заробітної плати перед [PERSON] за період з травня 2022 року по жовтень 2023 року складає 2265 грн. (а.с. 35). Розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням виплати заробітної плати перед [PERSON] за період з червня 2022 року по жовтень 2023 року складає 2921 грн. 61 коп. (а.с. 36). Правильність вказаних розрахунків відповідачем не спростовано. За таких обставин, вимоги позивачів щодо стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачам мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 3 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу [PERSON] правничу допомогу надавав адвокат Кушнеренко Є.Ю. на підставі ордеру серії СВ № 1071093 від 05 січня 2024 року (а.с. 50) та договору про надання правової допомоги № 452 від 03 січня 2024 року (а.с. 37). Позивачу [PERSON] правничу допомогу надавав адвокат Кушнеренко Є.Ю. на підставі ордеру серії СВ № 1071088 від 05 січня 2024 року (а.с. 51) та договору про надання правової допомоги № 08 від 03 січня 2024 року (а.с. 38). Позивачу [PERSON] правничу допомогу надавав адвокат Кушнеренко Є.Ю. на підставі ордеру серії СВ № 1071092 від 05 січня 2024 року (а.с. 52) та договору про надання правової допомоги № 09 від 03 січня 2024 року (а.с. 39). Позивачу [PERSON] правничу допомогу надавав адвокат Кушнеренко Є.Ю. на підставі ордеру серії СВ № 1071089 від 05 січня 2024 року (а.с. 53) та договору про надання правової допомоги № 467 від 03 січня 2024 року (а.с. 40). Згідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачами документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів понесені ними витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 2000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Крім того, згідно зі статтею 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved