Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: Представник заявника [PERSON] ,-адвокат Сталевич Г., звернулася до суду із вказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що її довіритель з 07 липня 2018 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Заявник являється вітчимом для двох неповнолітніх дітей, які є у дружини від попереднього шлюбу, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Вказує, що під час перебування у шлюбі із заявником, [PERSON] , народила третю дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей посвідчення № [NUMBER] виданого Управлінням соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, мати - [PERSON] та батько - [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Термін дії посвідчення - до 22.12.2028 року. Зазначає, що особа яка є батьком дітей від попереднього шлюбу до тепер належним чином не виконує свої обов`язки по утриманню власних дітей, що підтверджується довідкою наданою державним виконавцем Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра ПМУМЮ (м.Одеса) від 08.02.2024 р № 03-2/45936/3. Зі змісту наданої довідки вбачається, що стягувач аліментів [PERSON] в користь неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не отримує аліменти з боржника [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 42283,33 грн. Стверджує, що натомість заявник будучи в статусі вітчима добровільно та на власний розсуд, фактично виконує обов`язки батька та належним чином забезпечує пасинків всім необхідним опікується ними та фактично займається їх утриманням та вихованням з 2018 року. В свою чергу, діти називають заявника батьком та перебувають на його повному матеріальному забезпеченні, він їх і годує, і одягає, і проводить з ними дозвілля, водить на гурткові заняття, фактично виконуючи обов`язки батька. Заявник щомісячно отримує доходи, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків. Тобто має фактичну можливість надавати матеріальну допомогу пасинкам та забезпечувати свою родину - утримувати їх. Дружина заявника не працює, а здійснює догляд за дітьми, її доходами згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 21.03.2024 року є лише соціальні виплати. Таким чином, весь тягар утримання сім`ї лягає на заявника. З огляду на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким встановити, що її довіритель [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. ІІ. Позиція учасників справи (заявника, заінтересованих осіб): Заявник [PERSON] , та його представник - адвокат Сталевич Г., в судове засідання не з`явилися, проте подали спільну письмову заяву, в якій зазначили, що підтримують вимоги поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення заяви заявника. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 02.04.2024р. постановлено прийняти до розгляду вказану цивільну справу, призначено таку до судового розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до частини 3 статті 223, частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено наступні обставини: [PERSON] з 07 липня 2018 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 07.07.2018 року. Заявник [PERSON] являється вітчимом для двох неповнолітніх дітей, які є у дружини від попереднього шлюбу, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, котрі знаходяться при матеріалах справи. Під час перебування у шлюбі із заявником, [PERSON] , народила третю дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей посвідчення № [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, мати - [PERSON] та батько - [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Термін дії посвідчення - до 22.12.2028 року. Батьком дітей від попереднього шлюбу належним чином не виконує свої обов`язки по утриманню дітей, що підтверджується довідкою наданою державним виконавцем Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра ПМУМЮ (м.Одеса) від 08.02.2024 р. за № 03-2/45936/3. Заявник [PERSON] , будучи в статусі вітчима добровільно та на власний розсуд, фактично виконує обов`язки батька та належним чином забезпечує пасинків всім необхідним опікується ними, фактично займається їх утриманням та вихованням з 2018 року. Заявник [PERSON] , щомісячно отримує доходи, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 06.03.2024 р. Дружина заявника не працює, а здійснює догляд за дітьми, такої доходами згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 21.03.2024 року є лише соціальні виплати. V. Застосовані судом норми права. Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Утримання особи передбачає її знаходження на тривалому або постійному матеріальному або грошовому забезпеченні з боку іншої особи, і ця допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Висновки суду: Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. Підсумовуючи, суд приходить до переконання, що вимоги заявника є підставними в повній мірі та такими, що підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника для офіційного його підтвердження на законних підставах. Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає. Встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, - відсутні. VIІ. Розподіл судових витрат. Виходячи з вимог ч.7 ст.294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи наведено норму Закону, понесений заявником [PERSON] , судовий збір необхідно залишити за ним.

Outcome: approved