Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У серпні 2021 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Управдом» (далі\~-\~ТОВ «Управдом») звернулося до суду з позовом, уточненим у подальшому, до [PERSON] , посилаючись на те що, відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2004 року належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 93,2 кв.м. 22 липня 2004 року право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». Зазначив, що ТОВ «Управдом» за адресою: [ADDRESS] на постійній основі надає послуги з центрального опалення, постачання холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої) до будинку; обслуговування внутрішньо будинкових споруд і мереж, ВНС (за загальною площею), до нарахувань якої входить: обслуговування транспортної підстанції, зовні майданчикових електричних мереж (у рамках власності та балансової належності ТОВ «Управдом»); обслуговування водопровідної насосної станції, 2-х господарських питних резервуарів (у рамках власності ТОВ «Управдом»); дератизація приміщень (у рамках власності ТОВ «Управдом»); інші витрати (земельний податок, податок на нерухомість, амортизація підвальних приміщень у рамках власності та балансової належності ТОВ «Управдом», оплата праці та податки керівника ділянки і т.д.). Вказував, що ТОВ «Управдом» свої зобов`язання перед відповідачем виконує щоденно, шляхом надання останньому житлові комунальні послуги належної якості, а боржник отримує їх, використовує вчасно, але тривалий час оплачувати відмовляється. Також, ігнорує повірку лічильників холодної та гарячої води, передбачену законодавством. Точний перелік послуг, які надає ТОВ «Управдом», із зазначенням їх вартості вказаний в прейскуранті, який оприлюднюється кожного місяця шляхом розміщення інформації у під`їздах будинку, а також у приміщенні ТОВ «Управдом», в інтернеті у електронному вигляді на сайті htt://omr.gov.ua; сайт: upravdom.in.ua, та у платіжних рахунках, які надаються кожного місяця на адресу за місцем постачання послуг. Відповідно до акту взаєморозрахунків складеного між ТОВ «Управдом» та [PERSON] , у останнього виникла заборгованість за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2019 року в розмірі 70310,35 грн., яка складається з: 5776,83 грн.- витрата холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої води); 7856,76 грн. обслуговування внутрішньо будинкових споруд і мереж, ВНС (за загальної площею); 33526,29 грн.- опалення; 23392,79 підігрів води. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Вказував, що відповідач не виконує в повній мірі свої обов`язки по сплаті комунальних послуг та інших платежів, тому за відповідачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 70310,35 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «Управдом» заборгованість по житлово-комунальним послугам за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2019 року в розмірі 70310,35 грн., яка складається з: 5776,83 грн.- витрата холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої води); 7856,76 грн. обслуговування внутрішньо будинкових споруд і мереж, ВНС (за загальної площею); 33526,29 грн.- опалення; 23392,79 підігрів води та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2077,90 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2021 року по справі було відкрито провадження та призначено судове засідання. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 130-131). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року, у зв`язку із наданням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку судді [PERSON] справу було передано на розгляд судді Сегеді О. М. Справа отримана суддею 07 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року справа була прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 198). Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с. 214). Представник позивача, діючий за ордером від 11 серпня 2022 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, згідно якого підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 191-192, 193, 219, 220). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відзив на позов, в якому просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2019 року (а.с. 146-151). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Управдом» підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ТОВ «Управдом» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадський формувань (а.с. 15). Встановлено, що 26 травня 2004 року між ТОВ «Управдом» та ТОВ «Прогрес-Строй» було укладено договір купівлі-продажу за умовами якого ТОВ «Прогрес-Строй» продав, а ТОВ «Управдом» придбав\~технологічне обладнання\~для забезпечення\~обслуговування житлового\~комплексу,\~розташованого по [ADDRESS] (а.с. 115). 07 вересня 2004 року між ТОВ «Управдом» та\~ТОВ «Прогрес-Строй»\~було укладено\~додаткову угоду\~№1\~до договору\~купівлі-продажу\~від 26\~травня 2004\~року за\~умовами якого\~ТОВ «Прогрес-Строй»\~про передачу\~у власність ТОВ «Управдом» обладнання котельної в комплекті згідно Додатку №1 до цього Договору; обладнання водопровідної насосної станції в комплекті згідно Додатку №1 до цього Договору; обладнання трансформаторної станції в комплекті згідно Додатку №1 до цього Договору (а.с. 11-117, 118-119). Встановлено, що 27 вересня 2004 року між ТОВ «Управдом» та ТОВ «Прогрес-Строй» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «Прогрес-Строй» продав, а ТОВ «Управдом» придбав нежилі приміщення [ADDRESS] , що в цілому складаються з нежилих приміщень восьмого поверху в літ. «Г», загальною площею 151,6 кв.м. (а.с. 111-112, 114). З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~на праві\~власності на\~підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2004 року належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 93,2 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 157-158). 22 липня 2004 року право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 157-158). Судом в становлено, що позивач ТОВ «Управдом» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога,140 на постійній основі надає послуги з центрального опалення, постачання холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої) до будинку; обслуговування внутрішньо будинкових споруд і мереж, ВНС (за загальною площею), до нарахувань якої входить: обслуговування транспортної підстанції, зовні майданчикових електричних мереж (у рамках власності та балансової належності ТОВ «Управдом»); обслуговування водопровідної насосної станції, 2-х господарських питних резервуарів (у рамках власності ТОВ «Управдом»); дератизація приміщень (у рамках власності ТОВ «Управдом»); інші витрати (земельний податок, податок на нерухомість, амортизація підвальних приміщень у рамках власності та балансової належності ТОВ «Управдом», оплата праці та податки керівника ділянки і т.д.), що підтверджується укладеними позивачем договорами постачання природного газу, водопостачання, постачання електричної енергії, затвердженими плановими калькуляціями собівартості теплової енергії (а.с. 21, 22, 23, 24, 25, 27-35, 36-37, 38, 39-40, 41, 50, 51, 52-61, 62, 63, 64, 65-66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75-84, 85, 85, 86, 86, 87, 88, 89-90, 91, 92-99, 100). Встановлено, що перелік послуг, які надає ТОВ «Управдом», із зазначенням їх вартості вказаний в прейскуранті, який оприлюднюється кожного місяця шляхом розміщення інформації у під`їздах будинку, а також у приміщенні ТОВ «Управдом», в інтернеті у електронному вигляді на сайті htt://omr.gov.ua; сайт: upravdom.in.ua, та у платіжних рахунках, які надаються кожного місяця на адресу за місцем постачання послуг. Встановлено, що ТОВ «Управдом» свої зобов`язання перед відповідачем виконує щоденно, шляхом надання останньому житлові комунальні послуги належної якості, а боржник отримує їх, використовує вчасно, але тривалий час оплачувати відмовляється. Також, ігнорує повірку лічильників холодної та гарячої води, передбачену законодавством. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Вказував, що відповідач не виконує в повній мірі свої обов`язки по сплаті комунальних послуг та інших платежів, тому за відповідачем на час звернення позивача до суду утворилась заборгованість у загальному розмірі 70310,35 грн., яка складається з: 5776,83 грн. витрата холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої води); 7856,76 грн. обслуговування внутрішньо будинкових споруд і мереж, ВНС (за загальної площею); 33526,29 грн.- опалення; 23392,79 підігрів води, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 154-156). Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 10 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством та статутним документом. Відповідно до ст.\~151\~ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Статтею 179\~ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх гримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог "Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями", які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користувався, зобов`язаний за них сплатити. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачі, будучи власниками майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. В судовому засідання встановлено, що відповідачем не виконуються зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг з листопада 2016 року. Відповідач у відзиві на позов просив суд застосувати строк позовної давності, а позивач просив суд при винесенні рішення по справі врахувати положення п.12,19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо продовження строку позовної давності. Встановлено, що порушення зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг відбулось у листопаді 2016 року, тобто строк звернення до суду із вимогою про стягнення суми боргу сплив. Позивач звернувся до суду із даним позовом 11 серпня 2021 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. З огляду на те, що позивач звернулось до суду із даним позовом 11 серпня 2021 року після спливу строку позовної давності суд вважає за необхідне вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги подані, після спливу строку позовної давності залишити без задоволення, задовольнивши вимоги про стягнення боргу за період з серпня 2018 року по 11 серпня 2021 року в розмірі 29760,49 грн. які складаються: 3074,77 грн.- витрати холодної води; 3159,48 грн. - обслуговування внутрішньо будинкових споруд і мереж, ВНС (за загальною площею); 12431,08 - опалення; 11095,16 - підігрів води. Відповідач своїм правом бути присутнім у судових засіданнях розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Управдом» до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судовий збір\~у справі\~складає 2270,00\~грн.,\~який був\~сплачений позивачем\~при зверненні\~до суду (а.с. 7). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі підлягають відшкодуванню відповідачем [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 960,83 грн.

Outcome: partial