Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 23.02.2022 року між сторонами укладено кредитний договір № 23.02.2022-100001889 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору та заявки від 23.02.2022 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 10000 грн, строком на 34 дні, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Проценти сплачуються у терміни, встановлені у графіку платежів, який є невідємною частиною кредитного договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16.02.2024 утворилася заборгованість у розмірі 12900,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10000 грн., заборгованість по процентах - 2900,00 грн., яку ТОВ " Споживчий центр" просить стягнути з відповідача на свою користь та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.26). Представник ТОВ "Споживчий центр" Чайка І.В. в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд даної справи за відсутності представника позивача (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання 24.04.2024 о 09:40 год не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку через засоби поштового зв`язку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.29,34), відзив на позов не подавала. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року між ТОВ " Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір №23.02.2022-100001889 шляхом підписання заявки (а.с.19-20). Згідно заявки кредитодавець, відповідно до умов договору №23.02.2022-100001889 від 23.02.2022 року надає позичальнику кредит у сумі 10000 грн. Строк, на який надається кредит становить 34 дні з дати його надання. Дата повернення кредиту 28.03.2022 року. Пунктом 3 Договору передбачено, що ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти сплачуються у\~терміни,\~встановлені у\~графіку платежів,\~який є\~невідємною частиною\~кредитного договору.Сума кредиту в розмірі 10000 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит. Відповідно до графіку платежів позичальник мав сплатити: 28.02.2022 - 1200,00 грн. (процентів - 1200 грн. + тіло - 0 грн.); 14.03.2022 - 2800,00 грн. (процентів - 2800 грн. + тіло - 0 грн.); 28.03.2022 - 12800,00 грн (процентів -2800 грн. + тіло - 10000 грн.) /а.с.15 зворот/ Відповідач ознайомлена і прийняла умови кредитного договору, та підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №23.02.2022-100001889 від 23 лютого 2022 року, з яким попередньо уважно ознайомилася, шляхом підписання електронним підписом (а.с.16-18). Відповідно до підтвердження укладення кредитного договору від 23 лютого 2022 року, відповідач підтвердила укладення електронного кредитного договору між нею та позивачем. Сума кредиту становить 10000 грн (а.с.20 зворот). Згідно з паспортом споживчого кредиту, відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредиту на суму 10000 грн, зокрема типу кредиту, суму ліміту, строку кредитування, процентної ставки, типу процентної ставки; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, повернення кредиту та про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором (а.с. 13-14). Відповідно до квитанції про електронний переказ коштів від 23.02.2022 року, по договору №23.02.2022-100001889 від 23.02.2022 року були перераховані кошти в сумі 10000 грн на банківський рахунок [NUMBER] , що підтверджується листом АТ «Таскомбанк» про здійснення 23.02.2022 року банком переказу грошових коштів в сумі 10000 грн від ТОВ «Споживчий центр» на картку 431414*12 (а.с.8). Згідно довідки-розрахунку по Кредитному договору №23.02.2022-100001889 від 23.02.2022 року, заборгованість [PERSON] становить 12900 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн., заборгованість по процентах 2900 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 23.02.2022 по 28.03.2022 року (а.с.9). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Матеріалами справи встановлено, що боргові зобов`язання між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли на підставі кредитного договору №23.02.2022-100001889 від 23.02.2022 року. На підтвердження укладення указаного кредитного договору позивачем було надано суду докази з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 23 лютого 2022 року №23.02.2022-100001889, з якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Відповідно до пунктів 11.3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним. (а.с.18). Згідно п. 2.3 пропозиції надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на банківських рахунок споживача. Матеріалами справи підтверджено, що 23 лютого 2022 року у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, а також у відповідності до Закону «Про електронну комерцію», ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] строком на 34 дні уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі №23.02.2022-100001889 на суму 10 000 грн зі сплатою процентів за 34 дні користування кредитом, на підтвердження прийняття заяви на видачу кредиту позивачем було надіслано відповідачу підтвердження укладення договору на вищевказаних умовах. Цього ж дня указана сума позики була перерахована відповідачу на її платіжну картку, що підтверджується електронною квитанцією про електронний переказ коштів від 23 лютого 2022 року. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 23.02.2022 року між сторонами був укладений кредитний договір №23.02.2022-100001889 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором 34-денний строк, тобто до 28 березня 2022 року заборгованість не повернула. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Згідно пункту 6.1 кредитного договору від 23.02.2022 року №23.02.2022-100001889 позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (28 березня 2022 року). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума\~заборгованості за кредитом станом на 28.03.2022 року становить 12900 грн. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що: «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам указаного Закону, є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору, а отже є належним та допустимим доказом. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що: «у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок. Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду відзиву, заперечень щодо факту отримання кредиту, жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів наданих позивачем. Оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що у позивача виникло право на заявлення вимоги про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором від 23.02.2022 року №23.02.2022-100001889,\~яка становить\~12900\~грн та складається із: 10 000 грн. тіло кредиту; 2 900 грн. - проценти. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 12900 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі\~задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а.с.5).

Outcome: approved