Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Адвокат Гуменюк\~Б.С.\~в інтересах\~ [PERSON] \~24.01.2024\~року звернувся\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні\~вимоги позивач\~мотивує тим,\~що 08.07.2020\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем [PERSON] у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 896. Від шлюбу\~у них\~народилася одна\~дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою. Зазначає,\~що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися з липня 2023 року. З цього часу спільне господарство ними не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб\~між нею\~і відповідачем\~розірвати та\~після розірвання\~шлюбу залишити\~їй прізвище\~« [PERSON] ». Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. Позивач та\~його представник\~в судове\~засідання не\~з`явились,\~натомість останній\~подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити, а також не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди представника позивача, згідно ухвали від 22.04.2024 року про вирішення вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування\~сторін у\~шлюбі підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб,\~яке долучене\~до матеріалів\~справи,\~згідно якого\~вказаний шлюб\~зареєстровано 08.07.2020\~року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 896 (а.с.6). Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~від шлюбу\~у сторін\~народилася одна\~дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою (а.с.7,8). Разом з тим, судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Зокрема, позивач [PERSON] не має наміру підтримувати їх в подальшому та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає. За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця її проживання, а тому питання про місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, судом не вирішується. Також,\~згідно ст.113\~СК України,\~після розірвання\~шлюбу позивачу\~ [PERSON] слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих\~стороною позивача попереднього (орієнтовного)\~розрахунку суми\~судових витрат\~на правничу\~допомогу, квитанції серії\~АЕ №\~0030\~від 25.03.2024\~року витрати на правничу допомогу склали 4000 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ № 0030 від 25.03.2024 року. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а всього судових витрат 5211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved