Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання за ним право власності на спадкове майно - гараж № [NUMBER] в автокооперативі [ADDRESS] , спадкодавцем якого є померла [INFO] [PERSON] (а.с.1-5). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON] , який за життя склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON] . У жовті 2022 року його тітка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте позовна заява була залишена без розгляду, оскільки вона померла [INFO] . Зазначає, що за життя тітка [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла йому. У зв`язку з цим він звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на гараж, однак нотаріус відмовив у видачі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, за життя його тітка не оформила право власності в порядку спадкування за заповітом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 26 грудня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Одночасно витребував у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 29.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 25.03.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів. Також розгляд справи відкладався ухвалою суду 17.04.2024 у зв`язку з необхідністю сприяти безпеці громадян під час оголошення повітряної тривоги. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити повністю, при цьому посилався на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. Третя особа у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, надала заява про розгляд справи без її участі. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] на праві власності належав гараж № [NUMBER] в автокооперативі №9 в м. Чернігові, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на гараж від 01.12.1998 (а.с.12). Загальна площа гаража складає 19,6 кв.м (а.с.13-15). Відповідно до звіту про оцінку майна №073/12/023 від 22.12.2023, ринкова вартість гаража № [NUMBER] в автокооперативі №9 в м. Чернігові становить 59 688,00 грн (а.с.35-43). За життя 26.12.2003 [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований за №6-432, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с.20). За інформацією з Спадкового реєстру, даний заповіт чинний (а.с.106). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19). Після його смерті спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформацією Другої чернігівської державної нотаріальної контори та відомостями зі Спадкового реєстру (а.с.104-105). Між тим, 24.03.2017 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В., зареєстрований за №609, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.17-18). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. 29.11.2022 заведена спадкова справа №89/2022, внесений запис до спадкового реєстру за №69972407(а.с.63-93). Із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON] (а.с.63), якому 06.10.2023 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру та земельну ділянку, що належали спадкодавцю [PERSON] (а.с.90, 92). У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебувала цивільна справа №750/5909/22 за позовом [PERSON] до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 20.02.2023 позовна заява була залишена без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача (а.с.21-22). Постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. від 02.05.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж № [NUMBER] в автокооперативі №9 в м. Чернігові, оскільки відсутня інформація про те, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.131). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Положеннями частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Після смерті [PERSON] [PERSON] не зверталась із заявою про прийняття спадщини та спадкова справ не заводилась. Також відсутні докази того, що на момент смерті [PERSON] [PERSON] постійно проживала разом з ним, у зв`язку з чим вважається такою, що прийняла спадщину. Натомість лише у жовтні 2022 року [PERSON] майже через 8 років після смерті [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом, який був залишений без розгляду. Отже, за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а відтак не є власником гаража № [NUMBER] в автокооперативі [ADDRESS] . У зв`язку з цим дане нерухоме майно не входить до складу спадщини після смерті [PERSON] та, як наслідок, право власності на нього не може бути визнане за [PERSON] як спадкоємцем за заповітом. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи всі докази в їх сукупності, оцінюючи доводи позивача з відповідними нормами законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] . V. Розподіл судових витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн (а.с.23-25). Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed