Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

[PERSON] , 05 січня 2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу виданого 28 липня 2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області, справа № 505/1984/20, та визначити аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою тому зазначив те, що згідно з судовим наказом виданим 28 липня 2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області, справа № 505/1984/20, з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів його доходів щомісячно. Крім того, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 червня 2021 року по цивільній справі № 509/1220/21 з нього на користь першої дружини [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх його доходів щомісячно. Отже, загальна частка стягуваних з нього аліментів на утримання двох дітей становить 5/12 (41,7%) в той час як законодавцем визначено розмір аліментів якій повинні стягуватися з платника на 2-х дітей як 1/3 частину доходу, тобто по 1/6 частині на кожну дитину. Зазначає, що заборгованості по сплаті аліментів в нього немає. З червня проживає разом з однією сім`єю без офіційної реєстрації з [PERSON] , де виховує свою падчерку. Та в даний час служить в Збройних Силах України. Тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій на позовних вимогах наполягав, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволені. Зазначила, що мотиви позивача, про те, що розмір аліментів на двох дітей повинен становити 1/3 частину його доходу є безпідставним, так як даний розмір визначений в разі видачі судового наказу про стягнення аліментів. Крім того, як зазначив сам позивач, з нього стягуються загалом 5/12 (41,7%) його доходів, що відповідає ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки цей розмір менше 50% та значно менше 70% його доходів. Аргументи позивача, що в нього на утриманні перебуває падчерка [PERSON] , 2009 року народження, нічим не підтверджується. Обставини зазначені позивачем про те, що він служить в лавах ЗСУ та посилання на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.06.2021 року, яким з нього стягуються аліменти на користь іншої дружини [PERSON] на утримання іншої дитини доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходів є некоректним та не є підставами для зменшення розміру аліментів. Також просила накласти на позивача за зловживання ним процесуальними правами штраф в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в зв`язку з тим, що стороною позивача навмисно було вказано співвідповідачем Овідіопольський відділ ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для зміни підсудності в порядку ч. 15 ст. 28 ЦПК України, при цьому така особа не може бути відповідачем у справі про зміну розміру аліментів, оскільки розгляд цієї справи жодним чином не впливає на права та обов`язки цієї особи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що на підставі судового наказу виданого 28 липня 2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області, справа № 505/1984/20, з [PERSON] , [INFO] на користь стягувача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 24 липня 2020 року і до досягнення сином повноліття відповідно до 15 травня 2031 року. А рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.06.2021 року, справа № 509/1220/21, з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб даного віку, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18 березня 2021 року та до повноліття дитини. Відповідно до довідки про склад сім`ї за № 84 від 12.12.2022, [PERSON] проживає разом з цивільною дружиною [PERSON] та падчеркою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] служить в лавах Збройних Сил України з 25 лютого 2022 року, що підтверджується Витягом з наказу Міністерства оборони України № 28 від 25.02.2022. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: в розмірі 2833 гривні. Згідно Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до\~6\~років -\~2563\~гривні; на дітей віком від 6 до 18 років: в розмірі 3196 гривні. За вимогами\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів позивач пов`язує із тим, що сукупний розмір частки стягуваних із нього аліментів становить майже 5/12 частини всіх видів його заробітку, на що стороною відповідача було прораховано, що розмір частки стягуваних із нього аліментів становить 41,7%. За правилами\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України чітко встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, зокрема це зміна матеріального стану платника аліментів або одержувача аліментів; зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів; поліпшення здоров`я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. По суті, не вказані обставини, а викликані ними ускладнення слугують підставою для зміни розміру аліментів. Доказів того, що на час розгляду справи по суті, що після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини, змінилися обставини, які у відповідності до\~ст. 192 СК України\~дають підстави до зміни аліментів, стягнутих за судовими рішеннями до суду не надані. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви відповідачки [PERSON] про накладення штрафних санкцій за зловживання процесуальними правами на [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1)подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2)подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3)подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4)необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5)укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України). Як зазначено в постанові КЦС ВС від 3 червня 2020 року у справі № 318/89/18, слід розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові. Отже, відповідачкою не доведено та судом не встановлено здійснення позивачем дій, які мають законодавчо закріплені ознаки зловживання процесуальними правами з метою зміни підсудності, оскільки згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 12.01.2023, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 22.03.2013. Проте відповідачкою, в свою чергу, до суду разом з клопотанням від 17.03.2023 було надано довідку щодо місця її реєстрації, в якій зазначено, що з 19.04.2021 вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК, за змістом яких у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, зокрема судовий збір, покладається на позивача.

Outcome: dismissed