Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 13.07.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Ковпаківському районному у місті Суми відділі актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №527. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння подальшого спільного проживання, вони втратили почуття любові та поваги, через що сімейні стосунки між ними погіршились. З початком агресії російської федерації проти України вони проживають окремо, з того часу шлюбні відносини були припинені. Вважає, що їхній шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню доброзичливих подружніх стосунків, не піде на користь ні їй, ні відповідачу, ані дитині, у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. Також, зазначає, що на теперішній час дитина знаходиться разом із нею у Литовській республіці. Відповідач є працездатним, може собі забезпечувати достатній рівень життя, інших осіб та дітей на утриманні немає, обмежень щодо сплати аліментів не має, а тому зможе сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку на неповнолітню доньку. На підставі викладеного [PERSON] просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 19.04.2024 року від представника позивачки адвоката Кузнєцова А.С. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки адвоката Кузнєцова А.С. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, в якій він підтримав позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав частково, погодився на розірвання шлюбу та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13.07.2018 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №527, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15). Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.16). За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та бажають розлучитися. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, визнавши позовні вимоги, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Таким чином, відповідач, будучи батьком малолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. Проживання відповідача окремо від доньки не звільняє його від виконання вказаного обов`язку. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також враховуючи, що позивачкою не доведено достатності заробітку (доходу) відповідача для сплати аліментів у розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 968 грн. 96 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а на користь держави - судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial