Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначає, що 20 жовтня 2010 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за 7 000 (сім тисяч) гривень. Правочин фактично відбувся. Позивач передав [PERSON] грошові кошти, а остання підтвердила факт отримання грошей за відчуження майна розпискою. Він заселився у будинок за вищевказаною адресою. Проте, всупереч законодавству, договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, відповідач [PERSON] обіцяла пізніше здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, проте, не зробила цього з невідомих йому причин. Станом на час подання даного позову, право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] . Однак, з часу придбання домоволодіння - 20.10.2010р., тобто більше 13 років до повномасштабного вторгнення рф на територію України [PERSON] фактично проживав за даною адресою, вів господарство, сплачував за комунальні послуги та земельний податок з фізичних осіб. 22 липня 2022 року він взятий на облік у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області як внутрішньо переміщена особа. Таким чином, позивач з [PERSON] домовились щодо істотних умов договору і відбулось повне виконання договору, але відповідач ухилилась від його нотаріального посвідчення. Місце знаходження [PERSON] йому не відомо, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити вимоги позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать оголошення на веб-сайті «Судова влада». \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник Великоолександрівської\~селищної військової\~адміністрації Бериславського\~району Херсонської\~області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.\~\~\~\~ Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~ Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину по заповіту серії ААО № 390894 та довідки Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 278 від 04.09.2023 року. У жовтні місяці 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір, за яким остання продала належний їй житловий будинок, а [PERSON] придбав вказаний житловий будинок, сплативши його вартість у сумі 7000 грн. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтвердила, надавши відповідну розписку, яку скріпила особистим підписом у присутності свідків 20.10.2010 року. Однак договір купівлі-продажу житлового будинку не було посвідчено нотаріально, що суперечить вимогам ст. 208 ЦК України. Позивач [PERSON] з [PERSON] домовились щодо істотних умов договору і відбулось повне виконання договору, але відповідач ухилилась від його нотаріального посвідчення. Місце знаходження [PERSON] позивачу не відоме. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном (стаття\~317\~ЦК України). Частиною 1\~ст. 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права. Підстави набуття права власності регламентовані\~статтею 328 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов угоди і відбулося її часткове або повне виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. П.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від. 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, що підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судом необхідно враховувати, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясовувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення і чи не втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Таким чином, однією із умов застосування ч.2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 336/679/17-ц. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч.1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розгляд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом встановлено, що сторонами за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а саме [PERSON] та [PERSON] , який оформлено у вигляді розписки, було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, які ними виконанні, однак не було забезпечено нотаріального посвідчення договору з вини продавця житлового будинку, а саме [PERSON] , відповідача по справі, яка зобов`язалася підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення спірного договору. Дійшовши переконання, що між сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку відбулася домовленість щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, за умови, що одна сторона не забезпечила його нотаріальне посвідчення, і на даний момент така можливість втрачена через відсутність відповідача, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання такого договору дійсним та визнання за позивачем права власності на житловий будинок.

Outcome: approved