Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

28.06.2023 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача - адвоката Фогеля В. В., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить виключити з актового запису №4, складеного 11.03.2015 виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що 14.01.2010 позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.01.2010 зроблено відповідний актовий запис за №2. [INFO] відповідач народила доньку - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 11.03.2015, видане виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області, про що 11.03.2015 складено відповідний актовий запис №4. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.08.2022 у справі №363/771/22, шлюб між позивачем та відповідачем - розірвано, та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2022 до її повноліття, тобто до [INFO] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження дитини №00038103600 від 12.01.2023, 08:47:26 - підставою запиту відомостей про батька є актовий запис про шлюб №2 від 14.01.2010, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльської районного управління юстиції Волинської області. Однак, позивач наразі з цим не згоден, зазначивши, що протягом спільного сімейного життя, позивач часто виїздив за межі України на роботу. Останній виїзд за кордон здійснено Позивачем 06.04.2014, після чого останній повернувся до України - 11.06.2014, що підтверджується відмітками про перетинання державного кордону в паспорті позивача, серія [NUMBER] , виданий органом 0701 від 24.05.2007. Після приїзду позивача додому, відповідач повідомила йому про те, що вона вагітна. Однак, за підрахунками позивача виходить, що дружина завагітніла в період коли він перебував за межами України. Тобто, в період коли позивач проживав окремо та не знав про коло спілкування дружини, де і з ким остання проводила час та у який спосіб, що викликало сумніви з приводу того, що він є біологічним батьком дитини. Враховуючи вказане, позивач за період перебування у шлюбі з відповідачем, неодноразово пропонував матері дитини спільно за добровільної згоди провести генетичну експертизу, з метою засвідчення батьківства та встановлення його родинних зав`язків з дитиною, проте [PERSON] категорично відмовляла у проведенні ДНК досліджень. 13.01.2023, адвокатом Фогель В.В. в інтересах позивача, на адресу проживання відповідача та додатково на номер мобільного телефону у додаток Viber, було направлено заяву вимогу - пропозицію про проведення генетичної експертизи позасудовим способом та добровільне повернення судового збору. Таким чином, відповідачу запропоновано провести генетичну експертизу методом ДНК-аналізу, з метою засвідчення батьківства [PERSON] та встановлення його родинних зав`язків з дитиною - [PERSON] , [INFO] . Проте, відповдічем вказана заява, була проігнорована. Крім цього, неодноразові відмови відповідача за добровільної згоди провести генетичну експертизу та усні розмови з останньою, викликають сумніви у позивача та дають підстави вважати, що він все таки не являється біологічним батьком [PERSON] . Також, звертаючись до суду з позовом, для з`ясування обставин справи, у прохальній частині позовної заяви представник позивача просив призначити у справі судово-генетичну експертизу, на розгляд якої поставити питання: «Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ?», проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання 28.03.2023 о 12:20. У підготовче судове засідання з`явився представник позивача - адвокат Фогель В.В. Відповідач у судове засідання не з`явилась, при цьому в матеріалах справи відсутні докази її належного повідомлення про день, час та місце судового засідання, а згідно інформації що міститься на сайті http://ukrposhta.ua щодо відстеження поштових пересилань за трек-кодом №0730106486350 судова кореспонденція надіслана відповідачу «прямує до точки видачі/доставки». Представник третьої особи, будучу завчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, поважності причин неявки не повідомив, правом надати пояснення щодо позовної заяви не скористався. У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи доказів отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, судової повістки та копії позовної заяви з додатками, підготовче судове засідання було відкладено на 14:00 25.09.2023, про що повідомлено учасників провадження, а відповідача додатково, шляхом надсилання судової повістки на її електронну адресу, зазначену у позовній заяві, та на сайті Вишгородського районного суду розміщено «Оголошення про виклик [PERSON] до суду на 25 вересня 2023 року». У призначене підготовче засідання учасники провадження не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання у його відсутності, при цьому просить суд призначити у справі судову експертизу за його клопотанням. Конверт із судовою повісткою про виклик, ухвалою суду про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, надісланий відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, повернувся до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання», а від представника третьої особи - начальника відділу Л.Станіславчук, 07.09.2023, засобами поштового зв`язку, надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Вирішуючи питання про можливість проведення підготовчого судового засідання у відсутності учасників провадження, суд врахував клопотання представника позивача, наявність у матеріалах справи листа від 07.09.2023 представника третьої особи про розгляд справи у їх відсутності, а також положення статті 128, статті 223 ЦПК України та вжиті судом заходи щодо забезпечення явки відповідача до суду, яка, отримавши на електронну адресу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та судову повістку про виклик її до суду на 25.09.2023, до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, правом подати відзив на позовну заяву, не скористалася. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.09.2023, клопотання представника позивача задоволено та призначено у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Любомльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про виключенні відомостей про особу як батька з актового запису, судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ? Проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, попередивши експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Зобов`язано відповідача [PERSON] , [INFO] , з`явитися разом з [PERSON] , [INFO] , у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків і проведення експертизи. 01.11.2023 та 04.12.2023 до суду надійшли листи від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи відділення судово-медичної генетичної ідентифікації про забезпечення явки на 24.11.2023 та на 12.01.2024 до експертної установи [PERSON] та [PERSON] з дитиною [PERSON] , для відбору зразків, при цьому матеріали цивільної справи повернуто до суду. Копії вказаних листів експертної установи було надіслано позивачу та його представнику, а також відповідачу. 06.11.2023 до суду, через електронний суд, надійшла заява представника відповідача - адвоката Кирієнко В.В. про вступ у справі, а 06.12.2023 до суду, засобами поштового зв`язку та за підписом представника відповідача, надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, до якого додано відзив за змістом якого, у зв`язку із повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, позивач з дитиною перебуває за межами території України та нині не планують повертатися, при цьому, заперечуючи проти обставин, викладених позивачем у позові, не заперечує проти ухвалення рішення про його задоволення. Листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи відділення судово-медичної генетичної ідентифікації від 16.01.2024, який надійшов до суду 29.01.2024, ухвалу суду Вишгородського районного суду Київської області від 25.09.2023 повернуто до суду без виконання, у зв`язку з неможливістю проведення судової-медичної експертизи генетичної ідентифікації через неявку [PERSON] на відбір зразків крові 24.11.2023 та 12.01.2024. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2024, поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Любомльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про виключенні відомостей про особу як батька з актового запису та призначено підготовче судове засідання на 02.04.2024 об 11:00, про що повідомлено учасників провадження. 02.04.2024 до суду, через систему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Фогель В.В. подано заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його зайнятістю у іншому судовому процесі. У призначене підготовче засідання з`явився представник відповідача - [PERSON] . Інші учасники провадження не з`явилися. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності позивача та його представника, з урахуванням думку представника відповідача та заяви представника позивача, підготовче засідання було відкладено на 01.05.2024 о 15:00. У призначене підготовче засідання з`явилися представник позивача - адвокат Фогель О.В. та представник відповідача - адвокат Кирієнко В.В. У підготовчому засіданні представник позивача, підтримуючи позовні вимоги та, з урахуванням відсутності у сторони відповідача заперечень щодо задоволення позову, просив суд ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, а судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача, не заперечуючи проти задоволення позову, вважала за можливе ухвали рішення у справі у підготовчому засіданні. Так, відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідно до абз. 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки представник відповідача у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема дитини, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 14.01.2010 між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №2 (а.с.24). Як убачається із копії свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.22). Зазначене також підтверджується інформацією із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00038103600 від12.01.2023 (а.с.19-20). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.08.2022 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2022 до її повноліття, тобто до [INFO] (а.с.25). За наявності у позивача сумнівів щодо кровного споріднення із дитиною - [PERSON] , а також незгоди позивача у добровільному порядку провести генетичну експертизу, звернувся до суду та просить виключити відомості про нього як батька із актового запису про народження дитини. Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно із пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що позивач заперечує, що є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , а відповідач у відзиві на позовну заяву, та її представники в судовому засіданні, не заперечують проти задоволенні позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 Закону України від 01.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved