Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

22.12.2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що її матір - [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] (матір [PERSON] , бабуся заявниці), померлої [INFO] . Заява мотивована тим, що заявниця з 1968 року разом з бабусею [PERSON] проживали разом в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до Протоколу №11 засідання виконкому Жовтневої Ради депутатів трудящих від 12 травня 1974 року, [PERSON] була призначена опікуном заявниці. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 01.09.1994 року, виданого на підставі Розпорядження виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів №14/120-р від 01 вересня 1994 року, [PERSON] , [PERSON] і донька заявниці - [PERSON] набули право спільної сумісної власності на зазначену квартиру. З серпня 1990 року з ними постійно почала мешкати [PERSON] (мати заявниці, донька [PERSON] ). [INFO] [PERSON] , померла. Після смерті бабусі, мати [PERSON] , до самої смерті продовжувала проживати і володіти часткою бабусі у спірній квартирі. Вони разом робили ремонт, сплачували комунальні послуги. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована і мешкала постійно у спірній квартирі з 30.12.1988 року по 22.09.2012 року. На даний час заявниця зареєстрована у м. Києві, хоча фактично продовжує проживати із своєю донькою [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON] ) у квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вимушена періодично виїжджати до м. Києва для праці. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С., яка своєю постановою від 02.12.2023 року № 642/02-31 відмовила заявниці у зв`язку з тим, що відносно спадщини померлої бабусі, заяву повинна була подати її мати - [PERSON] , але цього не зробила. Так як її матір фактично прийняла спадщину після [PERSON] , тому вона просить встановити цей факт. Ухвалою суду від 27.12.2023 року: заяву [PERSON] прийнято до провадження; відкрито провадження; розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження; витребувано з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про те, хто саме був/були зареєстрований/зареєстровані на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вартанову О.С. надати на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи №127/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні представник заявника - адвокат Адоєвцев С.Є. заяву підтримував, послався на обставини, викладені у заяві, просив її задовольнити. Крім того, останній заявив, що він сам особисто був свідком подій, які вказані у заяві, тому клопотав допитати його свідком у судовому засіданні. Вказане клопотання було судом задоволено. Адєвцев С.Є. повідомив, що він фактично підтримував дружні відносини з [PERSON] , приблизно з 1980 року. Неодноразово був у неї у гостях - у однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру отримала [PERSON] і в ордері на квартиру було зазначено [PERSON] та її матір - [PERSON] . Приблизно у період з 1980 р. по 1990 р. [PERSON] з ними не проживала і в цей момент опікуном [PERSON] була її бабуся. [PERSON] почала проживати у вказаній квартирі з 1990 року, хоча залишалася бути зареєстрованою у Вологодській області (російська федерація). Приватизована зазначена квартира була на: заявницю, її доньку та [PERSON] . В 1999 році померла [PERSON] , на момент її смерті у квартирі проживала [PERSON] зі своєю донькою та [PERSON] . Остання померла у 200 4 році. За клопотанням представника заявниці судом були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Допитана свідком [PERSON] суду пояснила, що вона знає заявницю з 1996 року, вони товаришують, часто бувала у них в гостях. На той час у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкали [PERSON] з донькою, бабуся - [PERSON] та [PERSON] . В 1999 році бабуся померла. У квартирі зробили ремонт. В 2003 році у [PERSON] стався інсульт, а в 2004 році остання поїхала за кордон, де і померла. У суді свідок [PERSON] зазначив, що спілкується із заявницею з 1996 року, вони знаходяться в дружніх стосунках. У той час у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкали: [PERSON] з донькою, бабуся - [PERSON] та [PERSON] . В 1999 році поховали бабусю. [PERSON] після цього проживала у вказані квартирі, але влітку їздила за кордон працювати, а восени поверталась додому. В 2004 року [PERSON] померла. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає заявницю, приблизно з 1996-1997 р.р., вони знаходяться у дружніх відносинах, іноді бував у гостях. У квартирі за адресою: [ADDRESS] у той час мешкали: заявниця з донькою, її матір та бабуся - [PERSON] . Остання померла у 1999 році, а [PERSON] в 2004 році. Представник заінтересованої особи - Запорізької міської ради до суду не з`явився, заперечень щодо заяви не надіслав, хоча достовірно був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши представника заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). В силу вимог ст.ст. 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час судового розгляду встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] , є рідною онукою [PERSON] , та донькою [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-7). З самого народження [PERSON] її виховувала бабуся - [PERSON] . 12.05.1974 року рішенням засідання виконкому Жовтневого районної ради депутатів [PERSON] була призначена опікуном неповнолітньої [PERSON] до повноліття останньої [INFO] року (а.с. 10). Станом на 12.05.1974 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживали: [PERSON] та [PERSON] . Приблизно з 1990 року у вказаній квартирі почала також проживати [PERSON] . Після приватизації житла, згідно свідоцтва про право власності № 4370 від 01.09.1994 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить - [PERSON] , [PERSON] (заявниці) та [PERSON] (донці заявниці), тобто по 1/3 частці кожному (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] , заповіту при житті не склала. Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг ЗМР на момент її смерті у квартирі за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована лише [PERSON] . Після смерті [PERSON] мати заявниці - [PERSON] продовжила проживати за адресою: [ADDRESS] із донькою - [PERSON] та онукою - [PERSON] , тобто вступила у фактичне користування та володіння вказаною квартирою, використовувала її для своїх потреб та для ведення господарства. Проте своїх спадкових прав не оформила. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 5). 15.09.2023 року заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. із заявою про прийняття спадщини за законом на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] бабусі [PERSON] . Водночас, 02.12.2023 року нотаріус Вартанова О.С. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не є спадкоємцем після померлої [INFO] бабусі [PERSON] (а.с. 11). Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] необхідне для оформлення спадщини. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи, що спадщина відкрилася 28.01.1999 року, тому вважаю за необхідне застосовувати вимоги та правила Цивільного кодексу Української РСР, що діяли на той час. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно з положеннями статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з блоку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 частини 1 статті 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Відповідно до пункту 113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (в редакції 1994 р.) "Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном". Згідно з положеннями статті 548 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР від 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень статті 549 ЦК УРСР (1963 року), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Враховуючи показання свідків, а також долучені до заяви матеріали, суд дійшов до висновку, що після смерті [PERSON] її донька - [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки доглядала за належною померлій частиною квартири, мешкала там, вела господарство, тобто вчинила всі дії, що свідчать про прийняття спадщини. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, враховуючи, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , надані заявницею докази у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, а тому суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Інші способи захистити свої права у заявниці, відсутні. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved