Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

В листопада 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2021 року по 17 жовтня 2023 рік, від якого мають малолітню доньку [PERSON] . Ще до народження доньки, сторони вже проживали окремо, не вели спільне господарство, відповідач залишив позивачку вагітною, з пологового будинку з дитиною не забрав, жодного разу доньку не бачив та ніякої участі у її вихованні та утриманні не приймає. В 2023 році рішенням суду з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Ухвалою судді від 25 грудня 2023 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. Ухвалою суду від 19 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви, просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся судом належним чином через смс-повідомлення та через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2021 року до 17 жовтня 2023 року, що підтверджено копією заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2023 року (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Калинівською селищною радою, [PERSON] , народилась [INFO] , та її батьками є: [PERSON] і [PERSON] (а.с.8). Згідно Акту про забирання дитини з пологового будинку від травня 2023 року встановлено, що 21 липня 2022 року забирали дитину [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] з Боярського пологового будинку, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини [PERSON] був відсутній (а.с.14). Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2022 року народження у розмірі частини його заробітку (доходу) та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі частини заробітку (доходу) (а.с.9-10). Довідкою Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) №86143-8 від 23.11.2023 підтверджено, що за даними виконавчого провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , стягувачка [PERSON] не отримує аліментів від [PERSON] (а.с.17). З пояснень наданих начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради [PERSON] від [PERSON] та[PERSON] вбачається, що [PERSON] до своєї дружини [PERSON] та доньки [PERSON] не з`являвся, доньку не бачив, не цікавився, фінансової допомоги не надає. Дружину покинув ще до народження доньки (а.с.15,16). Згідно Довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №81 від 16.05.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] . Разом з нею проживає її дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , 2002 р.н, чоловік [PERSON] за даною адресою не проживає та не зареєстрований (а.с.13). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, батько неповнолітнього [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, що підтверджується наявними в справі доказами. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради від 03.10.2023, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №15 від 29.08.2023, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей (а.с. 19-20). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині позбавлення батьківських прав в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Також, враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджено квитанцією про сплату (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved