Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

громадянка [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві заявниця вказує, що має на праві приватної власності земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.11.2003 року, серія ДП №068045, яка розташована на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Так, у березні 2024 року вона звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Томаківської селищної ради для належного оформлення документів на земельну ділянку. Однак, їй державним реєстратором в усній формі було відмовлено, у зв`язку з тим, що документи не відповідають вимогам, встановленим законодавством, а саме, у державному акті від 17.11.2003 року, серія ДП №068045, зазначено її прізвище - « [PERSON] ». Тоді, як насправді її прізвище згідно паспортних даних « [PERSON] » Через дану помилку вона не може зареєструвати належним чином документи на земельну ділянку за адресою: яка розташована на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області в с. Кисличувата. Доказами того, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 17.11.2003 року, серія ДП №068045, належить саме їй, [PERSON] , може служити: копія паспорта серія [NUMBER] , виданий Томаківським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 14.06.1996 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2024 року. Тобто, з невідомих їй причин, у державному акті на право власності на земельну ділянку від 17.11.2003 року, серія ДП №068045, зроблено помилку. Прізвище її записано з помилкою як « [PERSON] ». Окрім паспорта її прізвище правильно написане і у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера. В судове засідання сторони не з`явились. Від заявниці до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи, Виконавчого комітету Томаківської селищної ради надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, винести рішення на розсуд суду. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом частини першої\~статті 293 ЦПК\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. А виходячи із змісту пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. В свою чергу згідно із пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК\~суд може розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право». Також суд враховує правову позицію викладену у Постанові Верховного суду у справі № 206/6186/18 від 21.09.2020, відповідно до якої «визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права». Аналогічні правові позиції викладені у Постановах Верховного суду від 23.12.2020 у справі № 682/1303/19, у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 26.08.2020), у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 03.02.2021). Судом встановлено, що заявниця має державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП №068045, виданого 17 листопада 2003 року Томаківською районною державною адміністрацією, що підтверджує право власності на земельну ділянку площею 1,0001 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. У вказаному правовстановлюючому документі зазначено прізвище, ім`я та по-батькові « [PERSON] ». Згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Томаківським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 14.06.1996 року прізвище, ім`я та по-батькові записано [PERSON] . До матеріалів справи додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2024 року, виданого [PERSON] за параметрами запиту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1225483500:01:071:0015. Суд приймає до уваги той факт, що інші відомості про особу, як ім`я та по-батькові, що вказані у державному акті на право власності на земельну ділянку від 17.11.2003 року, серія ДП №068045, а саме « [PERSON] » повністю співпадають з тими, що зазначені у паспорті громадянина України серія [NUMBER] , виданого Томаківським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 14.06.1996 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належність заявниці [PERSON] правовстановлюючого документу, тобто вимоги заявниці є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved