Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 7/16 частин житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування клопотання зазначає, що за час спільного проживання її батьки [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який належить їм на праві спільної сумісної власності як спільне майно подружжя, а саме кожен з них є власником 1/2 частини цього нерухомого майна. [INFO] помер її батько, що стверджуться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2018, виданим Виконавчим комітетом Боровненської сільської ради, актовий запис №15. [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого спадкоємцем належного йому майна є вона ( [PERSON] ). Також дружина спадкодавця [PERSON] отримала 1/8 частини спадкового майна, оскільки мала право на обов`язкову частку у спадковому майні та у шестимісячний строк не відмовилась від спадщини, прийняла її шляхом спільного проживання. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є відповідачі по справі як його діти. Факт належності спадкодавцю [PERSON] будинковолодіння стверджується витягом з погосподарської книги №3 за 2021-2025 рік та довідкою Боровненського старостинського округу №1 Камінь-Каширської міської ради №112 від 03.02.2023. Однак, правовстановлюючих документів на будинок за життя її батько не оформив, про що свідчить довідка КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 4345. [INFO] померла її (позивачки) мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2019, виданим Виконавчим комітетом Гуто-Боровненської сільської ради, актовий запис № 23. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт на користь дочки [PERSON] . Вона ( [PERSON] ) звернулась до приватного нотаріуса Горбачука І.М. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було роз`яснено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та надвірні споруди у зв`язку з відсутністю передбачених Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, правовстановлюючих документів на зазначений будинок та надвірні будівлі. Таким чином, вона на даний час являється власником 7/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , проте зареєструвати право власності не може у зв`язку з відсутністю у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, зі змісту позовної заяви вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності. Представник позивачки - адвокат Мазурик П.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позовній заяві підстав і просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 23 січня 2024 року подала до суду письмову заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Дмитрук Л.І. у судовому засіданні позовні вимоги визнали, [PERSON] не заперечила щоб за позивачкою було визнано право власності на 7/16 частин спірного нерухомого майна. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки та її представника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Згідно із ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] у с. Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 15. З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт 26 грудня 2008 року, посвідчений секретарем Боровенської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області [PERSON] та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 39, згідно з яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде йому належати на день смерті, заповів своїй дочці [PERSON] ; заповіт не змінено та не скасовано. З копії довідки Боровненської сільської ради вбачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] з дружиною [PERSON] , місце проживання якої зареєстровано за вказаною адресою з 03.04.1981 року. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Боровне камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гуто-Боровенської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області 23 травня 2019 року. Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 3 за 2021-2025 роки, виданого в.о. старости Боровенського старостинського округу Клімчук О.М. від 4 липня 2023 року № 567, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , побудований у 1970 році, та належав [PERSON] . Згідно з довідкою Боровненського старостинського округу № 1 виконкому Камінь-Каширської міської ради № 112 від 03.02.2023, зазначений житловий будинок знаходиться у межах села Боровне Камінь-Каширського району Волинської області. Беручи до уваги, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, тому цей будинок вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. З технічного паспорта на будинок садибного типу, що виготовлений інженером з інвентаризації нерухомого майна - [PERSON] , станом на 23 грудня 2022 року вбачається, що біля належного спадкодавцю житлового будинку літ. «А-1», 1970 року побудови, що розташований по [ADDRESS] , є веранда літ. «а», хлів літ. «Б-1», хлів літ. «В-1», вбиральня літ. «Г», колонка - №1. З матеріалів спадкової справи № 34/2018 після смерті спадкодавця [PERSON] вбачається, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] як спадкоємець за заповітом шляхом подання нотаріусу 14 червня 2018 року, тобто у встановлений законом строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Камінь-Каширського районного нотаріального округу Волинської області Горбачуком І.М. 15 листопада 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за № 968, позивачка [PERSON] успадкувала на підставі заповіту 7/8 частки спадкового майна, спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки, кадастровий номер 0721480301:01:001:0154, площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З повідомлення приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачука І.М. від 30 січня 2023 року № 12/02-14 вбачається, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. З цього ж повідомлення та матеріалів справи вбачається, а також і не заперечується сторонами, що зазначений житловий будинок був побудований під час шлюбу [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Отже, кожному з них належало право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщину, поряд з іншим, на 1/2 частину спірного нерухомого майна. Згідно зі ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Суд встановив, що дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] за життя мала право на обов`язкову частку у спадщині, від якої не відмовилася, та прийняла цю спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на день смерті останнього. Інші спадкоємці, а саме відповідачі у справі, спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у встановленому законом порядку не прийняли. З повідомлення Комунального підприємства «Волиньпроект» № 800/01-04 від 16 лютого 2024 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 365066420 від 8 лютого 2024 року, відомості про вказаний житловий будинок, зокрема, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відсутні. З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що за позивачкою, як спадкоємцем за заповітом належить визнати право власності на 7/16 частин вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями у судовому порядку.

Outcome: approved