Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив суд проголосити рішення, котрим визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , та [PERSON] , рнокпп [NUMBER] : - приміщення 12Н, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м.; - кладову 58к, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 4,7 кв.м. Визначити частки у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , та [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , по 1/2 та визнати право власності по 1/2 за кожним на: - приміщення 12Н, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м.; - кладову 58к, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 4,7 кв.м. Стягнути з [PERSON] рнокпп, [NUMBER] , на користь [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , судові витрати у розмірі судового збору 5372,00 грн. В обґрунтування позову посилався на наступне. 24.10.2003 р. між 12.08.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, про що складено актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі народилося два сини [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач є моряком дальнього плавання, постійно укладав контракти на роботу, щоб забезпечувати свою родину. Позивач отримав візу на роботу в США з 21.12.2016 р. по 19.12.2026 р. Крім того, наявність постійної роботи та стабільного заробітку підтверджується наданими довідками та копіями контрактів. Позивач постійно утримував свою дружину та синів та під час знаходження в рейсах, регулярно пересилав грошові кошти на ім`я відповідача. 18.12.2017 р. позивач уклав персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №12ТМ із Обслуговуючим кооперативом «Рахат-Лукум», згідно якого вступив в кооператив та став його асоційованим членом. Згідно п. 1.2., 12 Договору, за ним закріплено під виплату у розмірі 621 091,00 грн. з розстрочкою оплати до 25.06.2017 р., творча майстерня № [NUMBER] , загальною площею 67,4 кв.м., розташована на технічному поверсі секції №7 Об`єкта будівництва - десятиповерхового чотирьох секційного житлового будинку [ADDRESS] з вбудованими офісними приміщеннями, паркінгом, творчими майстернями, інженерними мережами в мкр. ІІІ-4-1 ж/р Котовського в м. Одесі. 01.02.2019 р. позивач уклав персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №58-кн із Обслуговуючим кооперативом «Рахат-Лукум», згідно якого вступив в кооператив та став його асоційованим членом. Згідно п. 1.2., 12 Договору, за ним закріплено під виплату у розмірі 700,00 грн., підсобне приміщення №58, загальною площею 4,6 кв.м., розташована на 5 поверсі секції №7 Об`єкта будівництва - десятиповерхового чотирьох секційного житлового будинку [ADDRESS] з вбудованими офісними приміщеннями, паркінгом, творчими майстернями, інженерними мережами в мкр. ІІІ-4-1 ж/р Котовського в м. Одесі. За результатами виплат, членам видається довідка про повну сплату паю. 14.11.2019 р. позивач надав відповідачу через консульство Канади довіреність, якою уповноважив Відповідача представляти його інтереси з питань оформлення та реєстрації за ним права власності на вищевказане нерухоме майно за переліченими договорами. 08.12.2020 р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/15880/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 12.01.2021 р. Так, наразі у реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначена наступна інформація: за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] зареєстроване наступне майно: - приміщення 12Н, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м., зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59917101 від 18.08.2021 19:06:06, [PERSON] , Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області, Одеська обл., на підставі персональний меморандум асоційованого члена кооперативу, серія та номер: №12ТМ, виданий 18.12.2017, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] ; акт приймання - передачі, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] ; довідка , серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ"; - кладову 58к, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 4,7 кв.м., зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59917204 від 18.08.2021 19:15:39, [PERSON] , Сергіївська селищна рада БілгородДністровського району Одеської області, Одеська обл., на підставі акту прийманняпередачі , серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] ; довідка, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ"; персональний меморандум асоційованого члена кооперативу, серія та номер: №58-кл., виданий 01.02.2019, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] . В даному випадку, вартість об`єкту незавершеного будівництва сплачено під час перебування у шлюбі, та фактично повністю за кошти позивача. А право власності оформлено невдовзі після розірвання шлюбу, тому позивач і звернувся до суду із зазначеним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів. 29 січня 2024 р. провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. (а.с.134). Сторона відповідача 05 березня 2024 року надала відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнано частково. (а.с. 150,151). Ухвалою суду від 20 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 194). Представник позивача - адвокат Родіонова В. Є. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Також при проголошенні рішення просила скасувати заходи забезпечення позову, котрі застосовані ухвалою суду від 29 січня 2024 року. (а.с. 196,196). Представник відповідача - адвокат Кудрявцев І. А. також надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги відповідач фактично визнав та заперечував проти деякого обґрунтування позовних вимог. (а.с. 150,151,199). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.10.2003 р. між 12.08.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, про що складено актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 36). 18.12.2017 р. позивач уклав персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №12ТМ із Обслуговуючим кооперативом «Рахат-Лукум», згідно якого вступив в кооператив та став його асоційованим членом. Згідно п. 1.2., 12 Договору, за ним закріплено під виплату у розмірі 621 091,00 грн. з розстрочкою оплати до 25.06.2017 р., творча майстерня № [NUMBER] , загальною площею 67,4 кв.м., розташована на технічному поверсі секції №7 Об`єкта будівництва - десятиповерхового чотирьох секційного житлового будинку [ADDRESS] з вбудованими офісними приміщеннями, паркінгом, творчими майстернями, інженерними мережами в мкр. ІІІ-4-1 ж/р Котовського в м. Одесі. (а.с. 103-108). 01.02.2019 р. позивач уклав персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №58-кн із Обслуговуючим кооперативом «Рахат-Лукум», згідно якого вступив в кооператив та став його асоційованим членом. Згідно п. 1.2., 12 Договору, за ним закріплено під виплату у розмірі 700,00 грн., підсобне приміщення №58, загальною площею 4,6 кв.м., розташована на 5 поверсі секції №7 Об`єкта будівництва - десятиповерхового чотирьох секційного житлового будинку [ADDRESS] з вбудованими офісними приміщеннями, паркінгом, творчими майстернями, інженерними мережами в мкр. ІІІ-4-1 ж/р Котовського в м. Одесі. (а.с. 76-79). 08.12.2020 р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/15880/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 12.01.2021 р. (а.с. 127-128). Так, наразі у реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначена наступна інформація: за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] зареєстроване наступне майно: - приміщення 12Н, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м., зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59917101 від 18.08.2021 19:06:06, [PERSON] , Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області, Одеська обл., на підставі персональний меморандум асоційованого члена кооперативу, серія та номер: №12ТМ, виданий 18.12.2017, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] ; акт приймання - передачі, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] ; довідка , серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ"; - кладову 58к, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 4,7 кв.м., зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59917204 від 18.08.2021 19:15:39, [PERSON] , Сергіївська селищна рада БілгородДністровського району Одеської області, Одеська обл., на підставі акту прийманняпередачі , серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] ; довідка, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2021, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ"; персональний меморандум асоційованого члена кооперативу, серія та номер: №58-кл., виданий 01.02.2019, видавник: ОК "РАХАТ-ЛУКУМ", [PERSON] (а.с. 72-75). В даному випадку, вартість об`єкту незавершеного будівництва сплачено під час перебування у шлюбі, та фактично повністю за кошти позивача. А право власності оформлено невдовзі після розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У частині першій статті 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Для врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин між подружжям, у тому числі колишнім, підлягають застосуванню передусім норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Натомість, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Такі ж положення містить й норма статті 368 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним із подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Як вбачається із змісту правової позицій викладеної у постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 61-36178св18, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15: «норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Частинами 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи встановленні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені й обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved