Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 1822510100:01:010:0012, що за адресою: [ADDRESS] та закрити щодо неї поземельну книгу. В обґрунтування позову вказує, що він є власником частини будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Його частка становить 92/100, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.05.2023 р. після смерті матері [PERSON] та договором дарування частки житлового будинку від 30.11.2023 року. Вказує, що співвласником іншої частини будинку є його дядько [PERSON] , якому належить 54/100 (108/200) частини будинку, що за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується угодою про розподіл садкового майна від 20.12.1999 року та договором дарування від 22.10.2002 року. Зазначає, що оформляючи спадщину після смерті матері встановлено, що у відомостях з Державного земельного кадастру міститься інформація, що вона є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:01:010:0012. Однак право власності на цю земельну ділянку не було зареєстровано за матір`ю, правовстановлюючий документ не видавався. Рішенням Коростишівської міської ради від 26.12.2002 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян [ADDRESS] , [PERSON] надано земельну ділянку площею 463 кв.м. Цим же рішенням надано земельну ділянку площею 467 кв.м. також і дядьку позивача - [PERSON] , який є третьою особою у цій справі. Вказує, що на підставі вищевказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЖТ №108566 від 07 лютого 2005 року, який посвідчує право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0472 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:010:0013. Зазначає, що через приватного нотаріуса, який здійснював оформлення спадкових прав після смерті матері він звернувся до головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з метою встановлення підстав для реєстрації земельної ділянки на ім?я його матері. Листом від 23 лютого 2023 року № 498/35-23 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено, що відомості про реєстрацію права власності на землю за громадянкою [PERSON] відсутні. Таким чином, вказує, що його мати не зареєструвала право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, отже він як спадкоємець не може отримати це право у порядку спадкування. У зв?язку з тим, вказує, що оформити право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована під його частиною будинку він може виключно у порядку безоплатної приватизації, визначеному Земельним кодексом України. Проте наявність у відомостях Державного земельного кадастру запису про реєстрацію земельної ділянки за його матір`ю створює для нього перешкоди у розробці технічної документації та приватизації цієї земельної ділянки, тому з метою захисту своїх прав звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити обґрунтувавши наведеними у позові доводами. Вказав, що наявність запису у Державному земельному кадастрі про зареєстроване право власності за його померлою матір`ю [PERSON] , перешкоджає йому оформити право власності на цю земельну ділянку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Щодо вирішення даного позову покладається на розсуд суду, а тому суд розглянув справу без його участі. Третя особа [PERSON] судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка працівника пошти в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Будь-яких заяв, доповнень уточнень чи пояснень до суду не надходило, а тому суд розглянув справу без участі третьої особи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази на засадах змагальності в межах позовних вимог та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником 92/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.05.2023 року, реєстровий №35, виданого після смерті своєї матері [PERSON] та договору дарування частини житлового будинку укладеного 30.11.2023 року, за реєстровим №3177, між [PERSON] (який мав обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] ) та позивачем [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.01.2024 №360645967 (а.с. 12-18). Співвласником 54/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (третя особа), що підтверджується угодою про розподіл спадкового майна від 20.12.1999 р., з наявною відміткою про реєстрацію права власності 01.03.2000 року та договором дарування частини жилого будинку від 22.10.2002 року укладеного між померлою [PERSON] та [PERSON] (а.с 19-20). У витязі з державного земельного кадастру від 17.11.2023 року наявні відомості про реєстрацію 01.09.2006 відділом Держемземагенства у Коростишівському районі Житомирської області земельної ділянки з кадастром номером 1822510100:01:010:0012, площею 0,0943 га, що за адресою: [ADDRESS] , категорія земель: землі житлової та громадської забудови за [PERSON] , на підставі рішення 16 сесії 4 скликання Коростишівської міської ради від 30.09.2004 року (а.с. 21-25). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822510100:01:010:0013, що за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0472 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, серії ЖТ №108566, слідує, що вказаний акт виданий на ім`я [PERSON] (третя особа). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.01.2024 року слідує, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822510100:01:010:0012, відсутні. У листі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 23 лютого 2023 року № 498/35-23 зазначено, що за даними книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, а саме Розділу №1 «Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб Коростишівського району Житомирської області» за [PERSON] відомості у відділі відсутні. Згідно книги «Записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб Коростишівського району Житомирської області» наявні відомості про державний акт серія ЖТ №108566 від 07.02.2005р., площею 0,0472 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , який виданий іншій особі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). У статті 1 Закону «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр визначено, що державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Згідно з ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер\~скасовується лише\~у разі\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки.\~Зміна власника\~чи користувача\~земельної ділянки,\~зміна відомостей\~про неї\~не є\~підставою для\~скасування кадастрового\~номера. Положеннями статті\~24\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр»\~визначено,\~що \~Державна реєстрація\~земельної ділянки\~здійснюється при\~її формуванні\~шляхом відкриття\~Поземельної книги\~на таку\~ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється зокрема за заявою особи, визначені\~частиною першою\~статті 118 Земельного кодексу України, у тому числі власника нерухомого майна (будівлі, споруди), розташованої на земельній ділянці, що надається (передається) із земель державної чи комунальної власності, або його спадкоємця. Згідно ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Разом із тим, частиною 10 статті 24\~Закону України «Про Державний\~земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію зокрема у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, а також на підставі ухваленого судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав. При цьому відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй майном на праві власності. У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Зі змісту позовних вимог [PERSON] слідує, що останній просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 1822510100:01:010:0012, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану за його померлою матір`ю [PERSON] , водночас цивільна правоздатність [PERSON] припинилася у момент її смерті. У постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 травня 2020 року в справі № 910/1310/19, зазначено, що "передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Правовий висновок такого змісту викладено у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/1279/17, від 20 березня 2018 року у справі № 910/1016/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 914/1521/17". При цьому судове рішення про задоволення позову має забезпечити відновлення порушеного або оспорюваного права чи інтересу, у позивача не має бути потреби повторно звертатися до суду з іншими вимогами. Підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за своєю померлою матір`ю позивач пов`язує з неможливістю оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована під його частиною будинку, водночас вимог про визнання права власності на таку земельну ділянку у зв`язку з наявними порушенням його прав останній не заявляє. Скасування запису щодо державної реєстрації у Державному земельному кадастрі за померлою особою суперечить нормам ст. 25 ЦК України, адже у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. В даному випадку судом не може бути вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, оскільки питання щодо набуття позивачем права на земельну ділянку з тих чи інших підстав, в тому числі, як спадкоємця, в судовому порядку не порушується. В той\~же час,\~відповідно до\~ ч.\~10\~ст.\~24\~Закону України «Про Державний\~земельний кадастр» та підпункту 2 пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від від 17 жовтня 2012 р. № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру. Будь-яких відомостей щодо наявних перешкод для оформлення права власності в нотаріальному порядку (постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності) чи отримання відмови від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 1822510100:01:010:0012, що за адресою: [ADDRESS] , що стало підставою для звернення до суду матеріали справи не містять. Наданий лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 23.02.2023 №498/35-23 є інформаційного характеру та не містить будь-яких відомостей щодо звернення позивача з питання скасування державної реєстрації відносно земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 1822510100:01:010:0012 та відмови у здійсненні таких дій. Разом із тим, зі змісту позовних вимог слідує, що [PERSON] пов`язує їх зі скасування запису про державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі, що здійснюється відповідним територіальним органом Держгеокадастру, проте позов пред`явлено до Коростишівської територіальної громади у особі Коростишівської міської ради. Однак відсутні будь-які свідчення про те, що між цими сторонами наявний спір, адже по суті вимог про визнання права власності за позивачем останній не пред`явив. Відомостей про оспорювання такого права відповідачем не наведено. Згідно висновків викладених Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21), слідує, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку. За наявності таких позовних вимог та за відсутності спадкоємців відповідачем могла виступати Коростишівська територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням земельної ділянки. Враховуючи викладене вище суд, дійшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним для захисту його порушеного права в таких правовідносинах, судом не може бути вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі викладеного вище і

Outcome: dismissed