Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

У травні 2023 року позивач Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, діючи в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивували тим, що громадянка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії № [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 10 серпня 2018 року, актовий запис № 18 та серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 17 листопада 2020 року, актовий запис № 265. При цьому, батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.10.2013 року Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відомості про батька малолітнього [PERSON] внесені до його актового запису про народження у порядку ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Разом з тим, [PERSON] , як мати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не виконує належним чином покладені на неї батьківські обов`язки, веде аморальний спосіб життя, не проявляла жодного інтересу до своїх дітей, не бере участі в їхньому житті, вихованню та розвитку, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми обов`язками, без поважних на те причин. Так, малолітньою дитиною [PERSON] з осені 2015 року опікується його бабуся [PERSON] , оскільки його мати [PERSON] , [INFO] , залишила його за адресою місця проживання своєї свекрухи, а саме: [ADDRESS] та по даний час не піклується про свого сина, не цікавиться його життям, не забезпечує його матеріально, що підтверджується заявою [PERSON] від 29.11.2022 року скерованою до Служби у справах дітей Боярської міської ради, Актом депутата Боярської міської ради Фастівського району Київської області [PERSON] від 12.10.2022 року, Актом обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] , за адресою проживання бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] , характеристикою з Тарасівського закладу дошкільної освіти «Віночок», характеристикою з Тарасівського академічного ліцею Боярської міської ради Фастівського району Київської області. Таким чином, мати, [PERSON] , [INFO] , не виконує своїх прямих обов`язків: участі у вихованні малолітнього [PERSON] не бере, навчанням та успіхами не цікавиться, батьківські збори не відвідує, зв`язок з класним керівником не підтримує. Зі слів рідних, мати фінансової допомоги на утримання сина не надає, не несе жодних додаткових витрат, проте, отримує пенсію по втраті годувальника та витрачає її не за належністю, що підтверджується відповіддю на звернення від 30.03.2023 року № 165 Пенсійного фонду України про призупинення виплат, була надана відповідь № 298/01 від 07.04.2023 року, про те, що [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника на [PERSON] , [INFO] , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вже досить тривалий час бабуся [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка повністю самостійно несе відповідальність за свого внука. Забезпечує його фізичний і духовний розвиток, матеріально утримує його. Щодо, виконання свої батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , 23.10.2020 року зазначає, що в ніч з 29.08.2022 року по 30.08.2022 року до Служби у справах дітей Боярської міської ради в телефонному режимі надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що за адресою: [ADDRESS] відбулося сильне задимлення. В квартирі було знайдено матір [PERSON] , [INFO] , та її співмешканця [PERSON] , [INFO] , які були в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та малолітнього хлопчика [PERSON], який плакав та кричав. Сусіди викликали поліцію та було складено адміністративний протокол на [PERSON] , [INFO] за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим, Службою у справах дітей Боярської міської ради 08.11.2021 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , з малолітньою дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де встановлено, що в однокімнатній квартирі брудно, квартира потребує ремонту, антисанітарія. Умови в неналежному стані. Крім того, питання про неналежне виховання малолітньої дитини неодноразово піднімалося односельчанами, дана родина знаходиться під соціальним супроводом Комунального управління центру надання соціальних послуг з 15.01.2021 року та 31.08.2022 року було прийнято рішення виконавчого комітету Боярської міської ради № 5/15 про негайне відібрання дитини [PERSON] у матері. Служба у справах дітей після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я провела оцінку рівня безпеки дитини від 30.08.2022 року, де зазначила, що дитина візуально отруєна чадним газом та були судоми. У зв`язку з чим, листом №578 від 01.09.2022 року за даною подією була повідомлена Фастівська окружна прокуратура про необхідність вжиття заходів та 30.08.2022 року дитина була невідкладно направлена до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» для обстеження його стану та надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах. У зв`язку з чим, малолітнього [PERSON] , [INFO] тимчасово було влаштовано з 06.10.2022 року, згідно наказу 12-22 в. о. начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради, Молодецького Романа від 06.10.2022 року до сім`ї родичів/знайомих [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, згідно з довідкою - характеристикою, виданою ДОП СП ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській обл. лейтенанта поліції В. Жамбровського від 05.04.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка фактично мешкає зі своїм співмешканцем гр. [PERSON] , [INFO] за адресом: [ADDRESS] , за час проживання вищевказаною адресою, зарекомендувала себе як порушник громадського та публічного порядку, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, про що надходять скарги на постійній основі від місцевих мешканців. У зв`язку з чим, притягалася неодноразово до адміністративної відповідальності 08.11.2021 року та 29.08.2022 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей. Її співмешканець [PERSON] , [INFO] , згідно довідки - характеристики, виданої ДОП СП ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській обл. лейтенанта поліції В. Жамбровського від 05.04.2023 року притягався до кримінальної відповідальності. За таких обставин, рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 4/14 від 20.12.2022 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . А також, рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 8/55 від 09.02.2023 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу веде аморальний спосіб життя, не проявляє жодного інтересу до своїх дітей, не бере участі в їхньому житті, вихованню та розвитку, що свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . А також, стягнути з неї на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 3 000,00 грн на кожну дитину щомісячно. У судове засідання представник позивача не з`явився. При цьому, від представника Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області - Слобоженко Т.А. до суду надійшло клопотання про проведення судового розгляду справи за відсутності представника позивача, де також просили суд позов задовольнити у повному обсязі та не заперечували щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідомі. Письмовий відзив чи заперечення до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 № 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 Закону України №2402-III від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України N 2402-III від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства" вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2023 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження. При цьому, під час підготовчого провадження сторони не скористалися своїми правами визначеними главою ІІІрозділу ІІІ ЦПК України, «Підготовче провадження», а саме до суду на надійшли відзив відповідача чи заперечення на позовну заяву та у свою чергу відсутня і відповідь на відзив. У зв`язку з чим судом прийнято рішення про проведення судового розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.01.2024 року у справі закрито підготовче провадження та при значено її до судового розгляду по суті. Так під час судового розгляду судом встановлено, що громадянка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження: серії № [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 10 серпня 2018 року, актовий запис № 18 та серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 17 листопада 2020 року, актовий запис № 265. При цьому, батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.10.2013 року Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відомості про батька малолітнього [PERSON] внесені до його актового запису про народження у порядку ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00039168596 від 06.04.2023 року. Разом з тим, [PERSON] , як мати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не виконує належним чином покладені на неї батьківські обов`язки, веде аморальний спосіб життя, не проявляє жодного інтересу до своїх дітей, не бере участі в їхньому житті, вихованні та розвитку, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дітей, без поважних на те причин. Так, малолітньою дитиною [PERSON] з осені 2015 року опікується його бабуся [PERSON] , оскільки його мати [PERSON] , [INFO] , залишила його за адресою місця проживання своєї свекрухи, а саме: [ADDRESS] та по даний час не піклується про свого сина, не цікавиться його життям, не забезпечує його матеріально, що підтверджується наявними у матеріалах справи: копією заяви [PERSON] від 29.11.2022 року, що була скерована до Служби у справах дітей Боярської міської ради, копією Акту депутата Боярської міської ради Фастівського району Київської області [PERSON] від 12.10.2022 року, Актом обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] , за адресою проживання бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] , копією характеристики з Тарасівського закладу дошкільної освіти «Віночок», копією характеристики з Тарасівського академічного ліцею Боярської міської ради Фастівського району Київської області. Таким чином, мати, [PERSON] , [INFO] , не виконує своїх прямих батьківських обов`язків, а саме не приймає участі у вихованні малолітнього [PERSON] , не переймається його навчанням та успіхами, батьківські збори не відвідує, зв`язок з класним керівником не підтримує, фінансової допомоги на утримання сина не надає, не несе жодних додаткових витрат на утримання сина. При цьому, як вбачається з відповіді на звернення від 30.03.2023 року № 165 Пенсійного фонду України про призупинення виплат, № 298/01 від 07.04.2023 року, [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника на [PERSON] , [INFO] , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто остання мала можливість утримувати власного сина. Таким чином, протягом тривалого часу малолітнім [PERSON] , [INFO] , опікується його бабуся [PERSON] , [INFO] , яка повністю самостійно несе відповідальність за свого внука, забезпечує його фізичний і духовний розвиток та матеріально утримує. Будь-яких доказів протилежного суду не надано. У зв`язку з чим, рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 4/14 від 20.12.2022 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Щодо, виконання свої батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , 23.10.2020 року судом встановлено наступне, в ніч з 29.08.2022 року по 30.08.2022 року до Служби у справах дітей Боярської міської ради в телефонному режимі надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що за адресою: [ADDRESS] відбулося сильне задимлення. В квартирі було знайдено матір [PERSON] , [INFO] , та її співмешканця [PERSON] , [INFO] , які були в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та малолітнього хлопчика [PERSON], який плакав та кричав. У зв`язку з чим, сусідами було викликано поліцію та в подальшому складено адміністративний протокол на ім`я [PERSON] , [INFO] за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання нею батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з наявного у матеріалах справи Акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , складеного Службою у справах дітей Боярської міської ради від 08.11.2021 року, службою було обстежено житлово-побутові умови проживання [PERSON] , з малолітньою дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де встановлено, що в однокімнатній квартирі брудно, квартира потребує ремонту, повна антисанітарія та умови проживання в неналежному стані. Крім того, з позовної заяви також вбачається, що питання про неналежне виховання малолітньої дитини [PERSON] неодноразово піднімалося односельчанами, у зв`язку з чим дана родина знаходиться під соціальним супроводом Комунального управління центру надання соціальних послуг з 15.01.2021 року та 31.08.2022 року, тому Виконавчим комітетом Боярської міської ради було прийнято рішення № 5/15 про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] у матері, копія якого міститься у матеріалах справи. Крім того, Службою у справах дітей після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я було проведено оцінку рівня безпеки дитини, копія Акту від 30.08.2022 року міститься у матеріалах справи, де зазначено, що дитина візуально отруєна чадним газом та у неї були судоми, на підставі чого зроблено висновок про високу небезпеку подальшого перебування та проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Як вбачається з позовної заяви, про дану подію Службою у справах дітей, листом №578 від 01.09.2022 року було повідомлено Фастівську окружна прокуратура та необхідність вжиття необхідних заходів та 30.08.2022 року дитина була невідкладно направлена до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» для обстеження її стану здоров`я та надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа № 677 від 30.09.2022 року про перебування малолітньої дитини [PERSON] на лікування у медичному закладі без представників. У подальшому, згідно з наказом про тимчасове влаштування малолітньої дитини № 12-22 в. о. начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради, Молодецького Романа від 06.10.2022 року, копія якого міститься у матеріалах справи, вбачається, що малолітнього [PERSON] , [INFO] тимчасово було влаштовано з 06.10.2022 року, до сім`ї родичів/знайомих [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії з довідки-характеристикою, виданої ДОП СП ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській обл. лейтенанта поліції В. Жамбровського від 05.04.2023 року, громадянка [PERSON] , [INFO] , яка фактично мешкає зі своїм співмешканцем гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , за час проживання за вищевказаною адресою, зарекомендувала себе, як порушник громадського та публічного порядку, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, про що надходять скарги на постійній основі від місцевих мешканців. Крім того, остання неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, останній раз 08.11.2021 року та 29.08.2022 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання нею батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей. При цьому, її співмешканець [PERSON] , [INFO] , який проживає також у квартирі, разом з малолітньою дитиною, окрім адміністративної відповідальності притягався ще й до кримінальної відповідальності. У зв`язку з чим, рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради 8/55 від 09.02.2023 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, будь-яких доказів, які б спростовали досліджені під час судового розгляду справи докази, суду не надано. Виходячи з вищезазначених фактів, як кожен окремо, так і в сукупності, вони свідчать свідчать про свідоме нехтування [PERSON] , [INFO] виконання, своїх батьківських обов`язків по догляду та утриманню за дітьми. Матір не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не утримує їх, не забезпечила безпечних умов проживання та веде аморальний спосіб життя, зловживаючи спиртними напоями. Поведінку матері можна розцінювати як ухилення від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо виховання дітей та залишення їх у небезпечних для них умовах. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи встановлено, що на комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Боярської міської ради Фастівського району Київської області розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і прийнято відповідні рішення №4/14 від 20.12.2022 року та № 8/55 від 09.02.2023 року. Даними рішеннями Виконавчого комітету Боярської міської ради Фастівського району Київської області, як органом опіки та піклування затверджено висновки про доцільність позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання обов`язків матері, не піклуються про духовний розвиток дітей, не забезпечує їх матеріально тривалий час, та одного з дітей наразила на небезпеку, при цьому дій, що свідчили б про усвідомлення нею своїх вчинків відповідач не вчинила, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття визначено ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину. На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Приписами ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є людиною працездатного віку, здорова. Будь-яких доказів протилежного суду не надано. Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на дитину 2024 pоку в Україні складає на дитину віком від 6 до 18 років починаючи з 1 січня становить 3 196 гривень, для дітей віком до 6 років - становить 2 563 гривні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідним стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення кожною дитиною повноліття. Вимоги про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів суду, що відповідач, офіційно працевлаштована та має можливість сплачувати аліменти на у тримання дітей саме в такому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць Відповідно до п. 14. ч. 2 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору позивач звільнений. У зв`язку з чим, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 294,40 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial