Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 12 грудня 2023 року у Балаклійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №177. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Згідно ухвали судді Балаклійського районного суду Харківської області від 01 березня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі. На примирення не погодився. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала повністю. На примирення не згодна. Додатково в заяві зазначала, що спору щодо поділу спільного майна подружжя з її боку немає. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації про їх взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд встановив, що 12 грудня 2023 року у Балаклійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №177. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved