Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. В серпні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , якій на момент смерті належав будинок, що знаходить за адресою: [ADDRESS] . Позивач, є єдиним спадкоємцем визначеним у заповіті після смерті [PERSON] . 12 липня 2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори, з метою отримання спадщини, та отримав відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини.. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки на момент смерті [PERSON] через тимчасову окупацію м. Гола Пристань, Херсонської області, органи державної влади та місцевого самоврядування України позбавлені можливості здійснювати свої функції, що призвело до неможливості реалізувати свої спадкові права у строки визначені законом. Лише 08.07.2023 року позивач зі своєю сім`єю змогла виїхати до м. Бровари Київської області, де на теперішній час проживає, та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звертається до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача, третьої особи. Представник відповідача у поданому до суду відзиві на позовну заяву, вважав не доведеними обставини поважності причин пропуску строку на подання заяви для прийняття спадщини, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. У подальшому, через підсистему «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] подав клопотання про проведення розгляду справи без участі представника відповідача, при вирішення справи просив врахувати позицію сторони відповідача викладену у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без присутності представника нотаріальної контори. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.03.2024 року. 26.02.2024 року від сторони відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якої сторона відповідача, вважає недоведеним факт виїзду позивача з тимчасово окупованої території м. Гола Пристань Херсонської області у вказану дату 08.07.2023 року, а самі по собі твердження позивача, наведені у позовній заяві не доводять обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, що тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. 04.03.2024 року представник третьої особи подав до суду заяву з відомостями про те що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Справу просили вирішити без участі представника нотаріальної контори. 14.03.2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача за наявними у справі документами. 14.03.2024 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив до якої долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та за змістом якої позивач викладає обставини виїзду з м. Гола Пристань до м. Бровари під час тимчасової окупації. 27.03.2024 року від позивача надійшло клопотання про закриття у справі підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2024 року. Позивач у судове засідання не з`явився, у раніше поданих заявах просив справу вирішити без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 22.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] подав заяву про проведення розгляду справи без участі представника відповідача, при вирішення справи просили врахувати позицію викладено у відзиві до позовної заяви. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 12.04.2024 року через канцелярію суду надійшла заява з проханням вирішити справу без участі представника нотаріальної контори. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відзиву у якому викладена позиції відповідача щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 25.03.1955 року Голопристанським рай бюро ЗАГС Херсонської області складено відповідний актовий запис №49 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 19.11.1977 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб про що 19.11.1977 року Голопристанським Рай відділом ЗАГС Херсонської області складено відповідний актовий запис №161 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». 29 листопада 2013 року [PERSON] , [INFO] склала Заповіт відповідно до якого на випадок своєї смерті заповідала належне їй майно зазначене у заповіті [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано Голопристанською державною нотаріальною конторою Херсонської області 29.11.2013 року за № 902 року згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №35922068 від 29.11.2013 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 08 червня 2022 року Голопристанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №337 та 11.07.2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)видано повторно свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки від 17.07.2023 року за №3250-5002865703 виданої відділенням соціального захисту населення Броварської міської ради м. Бровари Київської області [PERSON] , 13.03.1955 року взято на облік як внутрішньо переміщену особу та зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації зазначеної у листі-роз`ясненні від 18.07.2023 року № 1609/02-14 наданого державним нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Любов Падучак-Коваль, померла Тараненко М.П. на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] на день смерті [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується у тому числі і відміткою про місце проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER] .. 18.07.2023 року [PERSON] звернулася до Другої Броварської ДНК з заявою про відкриття спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Листом-роз`ясненням від 18.07.2023 року № 1609/02-14 наданого державним нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Любов Падучак-Коваль повідомлено Романюк А.Г., що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №73230201 від 18.07.2023 року виданою Другою Броварською державною нотаріальною конторою у зв`язку із підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину, інформація про заведення спадкових справ про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , відсутня. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] . ЇЇ донька [PERSON] на час смерті матері зі спадкодавцем за однією адресою зареєстрована не була, доказів на підтвердження проживання за однією адресою зі спадкодавцем на час смерті не надано. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №642022, у зв`язку із військовою агресією рф проти України, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який до теперішнього часу продовжено. Згідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за №2024/02.0-7.1 визначено форс-мажорною обставину військову агресію рф(обставини непереборної сили). Такі обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин(обставин непереборної сили). Відповідно до наказу Мінреінтеграції України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться(велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» всю територію Скадовського району Херсонської області, у тому числі Голопристанську міську територіальну громаду, включено до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України з 24.02.2022 року до теперішнього часу. Як зазначено позивачем на момент смерті [PERSON] через тимчасову окупацію м. Гола Пристань, Херсонської області, органи державної влади та місцевого самоврядування України були позбавлені можливості здійснювати свої функції, що призвело до неможливості реалізувати свої спадкові права у строки визначені законом. Позивач зазначає,\~що через\~тимчасову окупацію\~населеного пункту\~м.Гола\~Пристань Херсонської\~області,\~вона зі\~своїм чоловіком\~виїхала 06.07.2023\~року та\~10.07.2023\~року прибула\~до м.\~Київ і\~в той\~же день\~приїхала до\~м.\~Бровари де\~стала на\~облік внутрішньо\~переміщених осіб.\~ Як встановлено судом із наданих до суду матеріалів та доказів, [PERSON] звернулась 18.07.2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , однак із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для подання заяви. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив чіткого переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із тимчасовою окупацією та військовою агресією рф проти України через що в Україні з 24 лютого 2022 року указом Президента України введено воєнний стан. В ході розгляду справи також встановлено, що строк виділений законом позивачу на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини припав на грудень 2022 року, тобто у період дії воєнного стану, крім того у цей період м. Гола Пристань Херсонської області ще перебувало у тимчасовій окупації рф. Вказані обставини є загальновідомим, а тому додатковому доведенню не підлягають, а відтак суд вважає причини пропуску строку на подання заяви позивача про прийняття спадщини поважними. Враховуючи встановлене ст. 1270 ЦК України право спадкоємця у будь-який час протягом 6-місячного строку звернутися з заявою про прийняття спадщини та з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачкою для звернення із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved