Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про звільнення спадкового майна з-під арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що Згідно свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить в рівних долях позивачу та [PERSON] . Постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № [NUMBER] від 27 березня 2020 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , син позивача. 05 жовтня 2022 року Приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Фетісовою Віталіною Олександрівною відкрито спадкову справу № 15/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 07 жовтня 2022 року листом Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фетісова Віталіна Олександрівна повідомила позивача про наявність арешту майна [PERSON] , який накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві № 46490016 від 12 лютого 2015 року та постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 51719771 від 21 липня 2016 року. Згідно листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 жовтня 2023 року згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділу перебувало: виконавче провадження № [NUMBER]. 30 березня 2020 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № [NUMBER] винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 25 вересня 2023 року листом Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) позивачу відмовлено у знятті арешту з майна боржника [PERSON] . У зв`язку з чим просить зняти арешт із всього нерухомого майна, що належить [PERSON] , накладений на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № [NUMBER] від 27 березня 2020 року про накладення арешту на майно боржника. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; постановлено витребувати у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, 3 пов., м. Київ, 02002) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить в рівних долях позивачу та [PERSON] (а.с. 14, 15). Постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № [NUMBER] від 27 березня 2020 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] (а.с. 81,82). [INFO] помер [PERSON] , син позивача (а.с. 12,13). 05 жовтня 2022 року Приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Фетісовою Віталіною Олександрівною відкрито спадкову справу № 15/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 18). 07 жовтня 2022 року листом Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фетісова Віталіна Олександрівна повідомила позивача про наявність арешту майна [PERSON] , який накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві № 46490016 від 12 лютого 2015 року та постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 51719771 від 21 липня 2016 року (а.с. 19). Згідно листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 жовтня 2023 року згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділу перебувало: виконавче провадження № [NUMBER]. 30 березня 2020 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № [NUMBER] винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 41, 84). 25 вересня 2023 року листом Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) позивачу відмовлено у знятті арешту з майна боржника [PERSON] (а.с. 30). Позивач просить зняти арешт із всього нерухомого майна, що належить [PERSON] , накладений на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № [NUMBER] від 27 березня 2020 року про накладення арешту на майно боржника. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є спадкоємцем після смерті сина [PERSON] та має намір прийняти спадщину, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача Головного управління Державної податкової служби у м. Києві скористався своїм правом подачі відзиву, відповідно до якого зазначає, що станом на 03 січня 2024 року заборгованість у [PERSON] не обліковується. Головне управління Державної податкової служби у м. Києві жодним чином не перешкоджає позивачу у реалізації його прав, відповідно не має бути відповідачем по справі (а.с. 53-53). Представник відповідача Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч.2 ст. 59 зазначеного Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У тому випадку, коли виконавець, зокрема, під час відкриття виконавчого провадження, виконав вимоги частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на майно (кошти) боржника, то під час закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, виконавець зобов`язаний застосувати положення частини другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа повинен зазначити про зняття арешту з майна (коштів). Така правова позиція викладена у постанову Верховного суду від 04 червня 2021 року по справі № 186/562/19. Судом встановлено, що накладення арешту на все майно [PERSON] у виконавчому провадженні № [NUMBER] унеможливить здійснення належного захисту майнових прав позивача щодо зняття арешту зі спадкового майна. Крім того, суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, який помер за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. З урахуванням викладеного суд приходить висновку задоволення позовних вимог по цій справі повністю. При поданні позовної заяви позивачами сплачено судовий збір позовною вимогою немайнового характеру у розмірі 1 073,60 грн, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн з кожного.

Outcome: approved