Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

В лютому 2024 року позивач [PERSON] , інтереси якого представлені адвокатом Руденком С.Ю., звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , неустойку (пеню) за прострочення плати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 128 082,00 грн. Позов мотивований тим, що17.04.2020 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2022 р. у справі № 758/2255/22 вищезазначений шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2022 р. у справі № 758/2611/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття.Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2022 р. у справі № 758/2613/22визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . З 23.02.2023 р. на примусовому виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2023 р. у справі № 758/2611/22. Відповідач свої обов`язки щодо утримання дитини ігнорує. Також ігноруються відповідачем виклики та вимоги державного виконавця. Відповідно до довідки розрахунку по аліментам по виконавчому листі Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2023 р. у справі № 758/2611/22,складеного державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві Василюшком В.В., несплачена заборгованість по аліментам на утримання дитини станом на 01.02.2024 р. становить 128 082,00 грн.Згідно розрахунку заборгованості зі сплаті аліментівза період з 21.02.2022 р. по 01.02.2024 р., складеного державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві загальний розмір заборгованості станом становить 128 082,00 грн. З урахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 128 082,00 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 27.02.2022 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позов відповідачем не подано. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, звернув увагу на те, що заборгованості зі сплаті аліментів за період з 21.02.2022 р. по 01.02.2024 р. становить 128 082,00 грн. Крім того, судовому засіданні заперечував, щодо доводів відповідача, зазначивши, що документи, які подав відповідач, є неналежними та недопустимими в розумінні ЦПК України, оскільки не стосуються предмету спору, інших доказів на обґрунтування заперечень відповідачем не долучено, а тому доводи відповідача не заслуговують на увагу. В судовому засіданні, відповідач долучив документи на обґрунтування своїх усних заперечень, заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він офіційно не працює, а тому не може сплачувати аліменти. Вказав, що про необхідність сплачувати аліменти дізнався чотири місяці тому, державним виконавцем невірно нараховуються суми аліментів, жодних заходів щодо цього не вживав, аліменти за період вказаний в позовній заяві не сплачував оскільки не міг офіційно працевлаштуватися, однак декілька разів частково сплатив аліменти після звернення позивачки до суду з позовною заявою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, встановивши обставини позову та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2020 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 383, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2020 р., що міститься в матеріалах справи. Від даного шлюбу сторони мають дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 7.04.2020 р. Подільським РВ РАЦС у м. Києві. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2022 р. у справі № 758/2255/22 шлюб між [PERSON] , дошлюбне прізвище - [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 14.04.2020 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис - № 383, розірвано. Як встановлено в судовому засіданні, після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2022 р. у справі № 758/2611/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2022 р. у справі № 758/2613/22 визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, з 23.02.2023 р. на примусовому виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2023 р. у справі № 758/2611/22. Згідно розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів за період з 21.02.2022 р. по 01.02.2024 р., складеного державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві загальний розмір заборгованості становить 128 082,00 грн. Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону). У ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем Подільського ВДВС у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Василюшком В.В., заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання дитини за період з 21.02.2022 р. по 31.01.2024 р. становить 128 082,00 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складеного розрахунку заборгованості по аліментах. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів платежів по аліментах. Отже, відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Свою не змогу своєчасної сплати аліментів відповідач підтверджує, зазначаючи, що не мав можливості офіційного працевлаштування. Між тим, суд не приймає до уваги ці заперечення відповідача проти позову, оскільки вони не засновані на законі. При цьому, відповідач не звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів, не ставив питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Крім того, відповідач у своїх усних запереченнях на позовну заяву посилається, що призваний на службу та долучає до матеріалів справи запити з поліції та відповіді, витяги з наказів та листи про вивільнення останнього від несення служби, однак данідокументи не є документами, які підтверджують непрацездатність відповідача та не можливість працювати, а навпаки підтверджують той факт, що відповідач під час несення служби міг отримувати грошове забезпечення. Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача, що останній частково сплатив аліменти після подачі позову, оскільки відповідачем суду не надано будь-яких доказів на підтвердження цьому, та вказані обставини фактично виходять за межі позовних вимог. За таких обставин, зазначений розмір боргу по аліментам відповідачем позивачеві не було сплачено та не спростований відповідачем. У матеріалах справи відсутні докази, які б засвідчували існування спору між стягувачем та боржником з приводу розміру заборгованості відповідача за аліментами. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: E = (A1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +……….(An х 1 % х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц). При цьому суд звертає увагу позивача на те, що заборгованість зі сплати аліментів за певний місяць виникає у перший день місяця, який є наступним за цим місяцем (наприклад, якщо аліменти не були сплачені за лютий 2022 року, заборгованість з їх виплати виникає з 01 березня 2022 року). Як вбачається, із матеріалів справи, сума пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання дітей не перевищує 100 % заборгованості за аліментами та нарахована позивачем відповідно до діючого законодавства та вказівок Верховного Суду . Таким чином, враховуючи ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочені платежі по сплаті аліментів за період з 21.02.2022 по 01.02.2024 в розмірі 128 082,00 грн. Оскільки позивача відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved