Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (далі - відповідач) про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не надав якісні послуги з міжнародного авіаперевезення пасажирів та порушив його права та права його родини. На обгрунтування позовних вимог зазначає, що у грудні 2019 року позивачем було зроблено бронювання авіаквитків на рейс Київ - Аліканте на 02.10.2020 та рейс Аліканте - Київ на 11.10.2020. Дані рейси були скасовані відповідачем, натомість були запропоновано варіанти, серед яких, зробити нові бронювання протягом року від дати першого польоту, що позивача влаштовувало. 02.10.2020 позивач отримав повідомлення від відповідача про зарахування коштів на віртуальний рахунок в особистому кабінеті, на що позивач згоди не надавав. Позивач неодноразово висловлював відповідачу свою незгоду із пропозицією придбання за віртуальні кошти нових квитків, оскільки це вимагало доплати та наполягав на здійсненні безкоштовного перебронювання на той самий маршрут за іншими датами, на що отримав відмову. Позивач оскаржив відмову до контролюючого органу - Державної авіаційної служби України, яка провела перевірку і встановила порушення відповідачем вимог діючого законодавства, застосувала до відповідача фінансові санкції та зобов`язала усунути порушення. 12.01.2021 відповідач поновив права позивача та за погодженням із ним здійснив зміни у датах вильоту на 21.09.2021 на рейс Київ-Аліканте, 07.10.2021 на рейс Аліканте-Київ, 26.09.2021 на рейс Київ-Аліканте та 12.10.2021 на рейс Аліканте-Київ. Позивач вважав вжиті контролюючим органом заходи та фінансові санкції недостатніми та направляв повторні звернення. 04.06.2021 відповідач повідомив позивача про скасування зазначених рейсів та повторно повернув віртуальні грошові кошти до особистого кабінету пасажира, на що позивач згоди не надавав. 18.10.2022 позивач звернувся до відповідача письмово з вимогами про повернення коштів за квитки. У відповідь отримав лист відповідача від 19.01.2023, у якому зазначено про необхідність надання квитків та документів, що посвідчують особу. 02.03.2023 позивач направив ці документи. Листом від 17.03.2023 відповідачем запитано реквізити банківського рахунку для повернення грошових коштів, що на думку позивача було спрямовано на відтермінування фактичної оплати, оскільки відповідачу мали бути відомі зазначені реквізити за фінансово-бухгалтерською системою онлайн оплати квитків (автоматизована система бронювання/глобальна розподільна система (АСБ/ГРС). Вважаючи, що при розгляді його звернення про повернення коштів відповідач допустив порушення його прав, які мали тривалий характер, позивач звернувся до Державної авіаційної служби України зі скаргою. Листом від 24.04.2023 позивач надав відповідачу інформацію щодо банківського рахунку. 05.05.2023 відповідач повернув на банківський рахунок позивача 3 475,53 грн, 3 343,20 грн, 11 828,00 грн. Позивач вважає, що загальна сума повернутих коштів в розмірі 18 646,73 грн не відповідає витраченій ним сумі під час придбання квитків та стверджує, що при придбанні квитків ним була оплачена сума в розмірі 606 доларів США (основний тариф) в гривневому еквіваленті та 4179 гривень (податки) на дату транзакції і наводить розрахунок за курсом долара США до гривні станом на 05.05.2023, відповідно до якого сума, яка підлягала поверненню є 26 613,12 грн., а сума матеріальних збитків склала 7 966 грн. Також позивач зазначає, що зазнав неабиякого душевного хвилювання, нервового потрясіння, у зв`язку із неналежним наданням послуг авіаперевезень. Вказує, що він є багатодітним батьком, внаслідок системних порушень міжнародного та національного законодавства, він був вимушений витратити значний особистий час на захист своїх та своєї родини прав, що зумовило необхідність зміни звичного для нього ритму життя. Тому позивач вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у 50 000 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 справу направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду. У листопаді 2023 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли на адресу Дарницького районного суду м. Києва та у встановленому ЦПК України порядку передані у провадження судді Мицик Ю.С. Ухвалою від 30.11.2023 суд прийняв до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап», про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди та призначив справу у підготовче судове засідання на 18.01.2024, 12 год. 00 хв. 08.01.2024 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» адвоката Сьомочкіної О. С. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано кошти за квитки на загальну суму 18 731 грн. У зв`язку з продовженням дії обмежень на в`їзд українців до країн Європейського Союзу внаслідок пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, авіакомпанія змушена була скасувати рейси, повідомила позивача з дотриманням вимог законодавства та запропонувала різні варіанти. Посилається на нестабільність ситуації та велику кількість звернень, як передумови для введення віртуального балансу, з метою надання пасажирам можливості самостійно керувати власними бронюваннями. Зазначає, що позивач кошти з балансу не використовував, висловлював бажання змінити дату вильоту. Стверджує, що про своє бажання повернути кошти за квитки позивач повідомив відповідача лише 26.10.2022, однак до претензії не було додано необхідних документів. Позивач вимагав здійснення перерахунку вартості квитків, придбаних у 2019 році за курсом АТ КБ «Приватбанк» станом на 2023 рік, що авіаційним законодавством не передбачено, та ухилявся від надання реквізитів для здійснення транзакції з повернення коштів. Саме цим відповідач обумовлює фактичні строки повернення коштів за невикористані авіаквитки. Відповідач зазначає, що позивач протягом декількох років неодноразово звертався до Державної авіаційної служби України з проханням про здійснення перевірок відповідача з різних питань, але єдине інкриміноване відповідачу порушення стосувалося звуження прав пасажира змінювати дату вильоту використанням балансу в особистому кабінеті. Будь-яких порушень у частині необхідності застосування певного курсу валют та взаєморозрахунків з пасажирами в цій частині Державіаслужбою не встановлювалося. Державіаслужбою не було виявлено жодних порушень при поверненні коштів позивачу, про що позивач був поінформований ще до подання позову у даній справі листом Державіаслужби від 20.12.2023 № 1.16-5757-23 за результатами розгляду звернення позивача від 15.05.2023. У відповіді на відзив позивач не погодився із правовою позицією відповідача, наполягав на тривалому порушенні своїх прав з підстав, викладених у позові, посилався на листи Державіаслужби від 18.08.2023 № 1.23-3697-23 та від 23.08.2023 № 1.23-3785-23 щодо валюти публікації тарифів в автоматизованій системі бронювання/глобальній розподільчій системі в доларах США та роздруківку з веб-сайту відповідача з цінами на додаткові послуги, наведеними в Євро. Відповідач надав заперечення, у яких щодо вимоги про стягнення майнової шкоди зазначив, що поняття «повна вартість» складається з тарифу, аеропортових зборів (такс), податків і зборів, у квитках на українському ринку зазначається в гривні. Позивач намагається виокремити у понятті «ціна договору повітряного перевезення» якусь її частину, вимагаючи повернення цієї частини ізольовано від повної вартості квитка, фактично проіндексованої за тривалий час. Також відповідач просив не брати до уваги листи Державіаслужби від 18.08.2023 № 1.23-3697-23 та від 23.08.2023 № 1.23-3785-23, оскільки вказані листи стосувались тарифів, а не повної вартості квитка. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди відповідач посилався на статтю 29 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень (Монреальську конвенцію), відповідно до якої виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. Ухвалою суду від 12.02.2024 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 12.03.2024 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення з посиланням на висновки Верховного Суду від 22.04.2022 у справі № 761/36162/16-ц та Київського апеляційного суду у справі № 753/6832/20 щодо стягнення моральної шкоди. У поясненнях позивач ставив під сумнів реальність комунікації щодо реквізитів, зазначав про ненадання позивачем доказів такої комунікації та технічної проблеми з АСБ/ГРС (відсутність платіжних реквізитів споживача послуг в платіжній системі). Наголошував на наявності у відповідача інформації про реквізити його банківського рахунку та порушення термінів розгляду його звернення, вважав запровадження балансу таким, що порушує права пасажирів. 14.03.2024 відповідач подав письмові пояснення, у яких просив не брати до уваги наведені позивачем висновки Верховного Суду від 22.04.2022 у справі № 761/36162/16-ц та Київського апеляційного суду у справі № 753/6832/20 обґрунтовуючи тим, що правовідносини у справі № 761/36162/16-ц не є подібними, питання застосування Монреальської конвенції у справі № 753/6832/20 не було предметом розгляду. Пояснив, що запровадження балансу не супроводжується рухом коштів, а надає до них доступ як функціонал особистого кабінету, забезпечуючи можливість самостійного використання сплачених пасажиром коштів для керування процесами перебронювання квитків або повернення коштів. Стверджував, що Державіаслужбою перевірено дії відповідача під час повернення позивачу коштів за невикористані квитки і порушень не встановлено, посилався на лист від 19.06.2023 № 1.23-2793-23. У судовому засіданні 01.04.2024 позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, що викладені у заявах по суті справи. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на доводи, що викладені у заявах по суті справи. Вислухавши виступи учасників справи, надавши оцінку зібраним доказам, як у їх сукупності, так і кожному окремо, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг повітряного перевезення. Загальні умови перевезення пасажирів і багажу повітряним транспортом, забезпечення безпеки польотів та якості обслуговування встановлені Авіаційними правилами України «Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу», затвердженими наказом Державіаслужби від 26.11.2018 № 1239, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.02.2019 за № 141/33112 (далі - Авіаційні правила). Ці Авіаційні правила розроблено з урахуванням вимог Регламенту (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 05 липня 2006 року № 1107/2006 про права інвалідів та осіб з обмеженою рухливістю при використанні повітряного простору, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Регламенту (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 11 лютого 2004 року № 261/2004 про запровадження загальних правил компенсації та допомоги пасажирам у разі відмови у перевезенні та скасування чи тривалої затримки рейсів, Регламенту Ради (ЄС) від 09 жовтня 1997 року № 2027/97 про відповідальність авіаперевізника у випадку інциденту, із змінами, внесеними Регламентом (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 13 травня 2002 року № 889/2002, Регламенту (ЄС) № 785/2004 Європейського Парламенту та Ради від 21 квітня 2004 року про вимоги до авіаперевізників та експлуатантів повітряних суден щодо страхування, Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, вчиненої 28 травня 1999 року в місті Монреалі, Загальних умов перевезень пасажирів і багажу, встановлених Міжнародною асоціацією повітряного транспорту («General Conditions of Carriage (passenger and baggage)»), резолюцій та рекомендованої практики Міжнародної асоціації повітряного транспорту (ІАТА), стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO). Відповідно до п. 1 розділу XIV Авіаційних правил авіаперевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. Відповідно до п. 1, 2 глави 3 розділу XV Авіаційних правил у разі скасування рейсу пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до пункту 2 глави 2 цього розділу та компенсацію відповідно до пунктів 5, 6 глави 2 цього розділу, якщо його заздалегідь не поінформовано про скасування рейсу . Обслуговування відповідно до п. 2 глави 2 цього розділу передбачає, що авіаперевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір: відшкодування вартості повітряного перевезення впродовж семи днів, яке має бути виплачене готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи (за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира) у вигляді дорожніх чеків та/або інших послуг, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використані частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також забезпечити (за потреби) зворотний рейс до початкового пункту відправлення за першої можливості; зміну маршруту, яка має здійснюватися за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості чи до кінцевого пункту призначення - у пізніший час за бажанням пасажира та за умови наявності вільних місць. 09.12.2019 позивачем було зроблено бронювання (№FLCY2W) на рейс Київ-Аліканте на 02.10.2020 та рейс Аліканте-Київ на 11.10.2020 на ім`я [PERSON] . 09.12.2019 позивачем було зроблено бронювання (№ EDDANO) на рейс Київ-Аліканте на 08.10.2020 та рейс Аліканте-Київ на 18.10.2020 на ім`я [PERSON] . 11.12.2019 позивачем було зроблено бронювання (№ T8K2R1) на рейс [PERSON] на 02.10.2020 та на рейс Аліканте-Київ на 11.10.2020 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дані обставини підтверджуються видачою квитків, копії яких додано до позовної заяви. З наявного в матеріалах справи електронного листа від 15.09.2020 було встановлено, що рейси відповідачем були скасовані у зв`язку з продовженням дії обмежень на в`їзд громадян України до країн Європейського Союзу. Відповідачем направлено позивачу електронного листа про скасування рейсу та запропоновано наступне: 1) зміну дати протягом року від дати вильоту у квитку без додаткових доплат; 2) відшкодування вартості квитків у вигляді промокоду на 110% від суми невикористаної частини бронювання на майбутню купівлю квитків або додаткових послуг авіакомпанії; 3) відшкодування вартості квитка. Позивач визнає, що пропозиція авіакомпанії у варіанті «зміна дати протягом року від дати вильоту у квитку без додаткових доплат» його влаштовувала. 02.10.2020 позивач отримав ще один лист від відповідача, яким позивача було повідомлено про повернення коштів на його баланс в особистому кабінеті. У цей самий день позивач звернувся на електронну пошту відповідача та повідомив про те, що не надавав згоду на повернення коштів та обирає опцію придбання нових квитків. Наступними двома листами від 02.10.2020 та 03.10.2020 позивач уточнив, що мав на увазі заміну старих квитків новими без доплати. У відповідь відповідач повідомив, що з введенням нової системи по поверненню коштів за скасований рейс, «Баланс» в особистому кабінеті, опції з промокодом або зміною дати, недоступні. З доданих до позову листів Державної авіаційної служби України від 13.11.2020 № 1.23-9167-20 та від 02.12.2020 № 1.23-9599-20 з`ясовано, що оскільки на сайті відповідача відкрито продаж за маршрутом Київ-Аліканте-Київ на вересень 2021 року, було встановлено порушення відповідачем положень пункту 2 глави 2 розділу XV Авіаційних правил та вжито заходи щодо притягнення відповідача до відповідальності за порушення в галузі цивільної авіації. 28.12.2020 відповідачем було усунуто порушення та направлено позивачу інформацію щодо необхідності підтвердження дат для здійснення операції переоформлення квитків. Листом від 11.01.2021 позивач надав свою згоду на зміну дат вильоту, зокрема: 21.09.2021, 07.10.2021, 26.09.2021, 12.10.2021 та отримав нові квитки. Дані обставини підтверджуються наявними у справі доказами та не заперечуються учасниками справи. Позивач стверджував, що Державіаслужбою також було встановлено порушення прав позивача при поверненні коштів на баланс в особистому кабінеті без його згоди, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження. З наданого позивачем листування з контролюючим органом вбачається, що позивач вимагав накласти на відповідача максимальні санкції та вимагав провести перевірку в діяльності посадових осіб Державіаслужби. Дії чи бездіяльність посадових осіб контролюючого органу позивачем в судовому порядку не оскаржувалися, що підтвердив позивач у судовому засіданні. Під час розгляду справи представник відповідача не заперечувала факту допущеного порушення щодо відмови у переоформленні квитків на нову дату. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не було дотримано вимоги пункту 2 глави 2 розділу VX Авіаційних правил, що було встановлено контролюючим органом. Дане порушення відповідачем було усунуто 11.01.2021. Представник відповідача в судовому засіданні заявила про застосування позовної давності до вимог, пов`язаних з порушеннями, що мали місце більше, ніж два роки до звернення з позовом. Суд враховує положення пункту 5 статті 35 Конвенції про уніфікацію деяких правил повітряних перевезень від 28.05.1999 (Монреальська конвенція) право на відшкодування шкоди втрачається якщо позов про відповідальність не подано протягом двох років з дати прибуття за призначенням або з дати, коли повітряне судно повинно було прибути, чи з дати зупинки перевезення. З наданих суду первинних квитків можна встановити, що повітряні судна перших скасованих рейсів повинні були прибути у період з 02.10.2020 по 18.10.2020, тобто більш, ніж за два роки до звернення позивача з позовом. Судом встановлено, що 04.06.2021 позивач отримав повідомлення про скасування рейсів у нові дати з пропозиціями щодо відшкодування вартості квитків, в залежності від способу їх придбання. Листом від 18.10.2022 позивач звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти в сумі 606 доларів США та 4179 гривень у гривневому еквіваленті на дату виплати за комерційним курсом АТ «Приватбанк». Відповідно до п. 3 глави 1 розділу XXVII авіаперевізник зобов`язаний розглянути претензію і повідомити заявника про її задоволення чи відхилення з обґрунтуванням підстав протягом трьох місяців з дати її отримання, якщо перевезення, у зв`язку з яким було висунуто претензію, повністю здійснювалося одним перевізником. Листом від 05.01.2023 позивач звернувся до Державної авіаційної служби України та скаржився на порушення відповідачем Закону України «Про звернення громадян» та неповернення коштів в сумі 606 доларів США та 4179 гривень, просив провести перевірку порушень його прав, зобов`язати повернути кошти, накласти максимально визначені законодавством фінансові санкції та притягнути винних осіб до відповідальності. Листом від 19.01.2023 відповідач повідомив позивача, що розглянув претензію та задовольнив вимоги позивача в частині повернення коштів за квитки у сумі, що дорівнює повній вартості квитків, за якою їх було придбано, у валюті, в якій їх було оплачено, а саме у національній валюті України - гривні. У листі також зазначається про необхідність надання авіаквитків та належним чином засвідчених кожним пасажиром документів, що посвідчують особу. У відповідь на звернення позивача від 05.01.2023 Державна авіаційна служба України листом від 08.02.2023 № 1/23-540-23 повідомила позивача, що ним не додано до звернення підтвердження надання документів, необхідних для здійснення операції з повернення коштів та початку перебігу строку їх повернення, встановити порушення законодавства у галузі цивільної авіації відповідачем, немає можливості. Листом від 02.03.2023 позивач направив відповідачу копії квитків та документів, що посвідчують особу пасажирів, вимагав повернення грошових коштів в сумі 606 доларів США в гривневому еквіваленті на дату виплати за комерційним курсом АТ «Приватбанк». Позивач посилався на розділи квитків з деталями оплати та стверджував, що тарифікація квитків здійснюється у доларах США, стверджував про здійснення оплати з власного рахунку КБ «Приватбанк» за комерційним конвертаційним курсом, що діяв на час бронювання, посилався на статтю 6 розділу V (Тарифи та збори) Авіаційних правил. Листом від 17.03.2023 відповідач повідомив позивача про відшкодування вартості квитків, просив надати реквізити його рахунку, з якого було здійснено оплату за бронювання, а у разі неможливості, реквізити нового рахунку. Відповідачем також направлялися електронні листи позивачу з проханням надати реквізити для перерахування коштів 07.04.2023 та 12.04.2023, 14.04.2023 та 18.04.2023. 26.03.2023 позивач надіслав до Державної авіаційної служби України звернення щодо проведення позапланової перевірки, просив вжити дієвих заходів до посадових осіб ТОВ «Авіакомпанія Скайап» та зобов`язати відповідача повернути йому грошові кошти у сумі 606 доларів США (у гривневому еквіваленті за банківським курсом на дату перерахування) та 4179 гривень на його банківський рахунок, застосувати до відповідача максимально визначені законодавством фінансові санкції. Відповідь на звернення в матеріалах справи відсутня. 23.04.2023 позивач направив відповідачу електронного листа, зі змісту якого вбачається, що він просить повернути 606 доларів США (зазначає, що хоча платіж зроблено у гривні, але ціна квитків та зарахування грошей здійснено у валюті США) та 4179 грн - податків. У листі позивач навів курс долара США станом на 23.04.2023 та загальну суму зобов`язання у розмірі 26 339 грн, зазначивши, що очікує на підтвердження повернення саме цієї суми. 24.04.2023 відповідач надав відповідь, що за наявною інформацією, кошти надійшли у гривні, Авіаційними правилами передбачено повернення коштів за квиток в тій валюті, у якій квиток було оплачено та за ціною, за якою його було придбано, повторно запитано реквізити рахунку для повернення коштів. Листом від 29.04.2023 позивач надав реквізити та зазначив, що загальна сума зобов`язання становить 26 339 грн, очікує на повернення саме цієї суми. 05.05.2023 відповідач здійснив повернення коштів позивачу трьома платежами 3 475,53 грн, 3 343,20 грн, 11 828,00 грн на загальну суму 18 646,73 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача. 15.05.2023 позивач надіслав до Державної авіаційної служби України звернення щодо проведення службової перевірки дій працівників Державіаслужби, які розглядали його попередні звернення, проведення позапланової перевірки щодо ТОВ «Авіакомпанія Скайап», просив вжити дієвих заходів до посадових осіб ТОВ «Авіакомпанія Скайап» та зобов`язати відповідача повернути йому грошові кошти у сумі 7693,69 гривень на його банківський рахунок, застосувати до відповідача максимально визначені законодавством фінансові санкції. Листом від 19.06.2023 № 1.23-2793-23 Державіаслужба повідомила позивача, що відповідачем повернуто кошти в строк, який передбачено Авіаційними правилами, порушення законодавства у галузі цивільної авіації не встановлено, а вжиття заходів до посадових осіб відповідача стосовно зобов`язання повернення коштів у сумі 7 693,69 грн знаходиться поза межами повноважень Державіаслужби. Суд оцінює даний лист контролюючого орану у сукупності з іншими доказами як достатнє підтвердження дотримання відповідачем процедури повернення позивачу грошових коштів та відсутності порушення прав позивача у цій частині. Водночас, суд критично оцінює твердження позивача про умисне затягування відповідачем розгляду питання про повернення коштів, оскільки вимоги про надання необхідних документів встановлені в Авіаційних правилах, а з дослідженого судом електронного листування, суд приходить до висновку, що саме позивач тривалий час не надавав реквізити відповідачу, які необхідні для повернення коштів. З аналізу досліджених доказів та пояснень, наданих учасниками під час розгляду справи, можна дійти висновку, що між сторонами фактично виник спір щодо суми грошових коштів, яка підлягала поверненню позивачу у зв`язку із скасуванням рейсу. Надаючи оцінку вимогам позивача про завдання йому матеріальної шкоди (збитків) у вигляді вартості невикористаних авіаквитків у розмірі 7 966,39 грн, суд вважає за потрібне зазначити таке. Відповідно до ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Відповідно до ч.1 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата. Судом досліджено копії квитків, які містять такі деталі оплати: Бронювання FLCY2W Квиток 000-0006647894 Fare: 48 USD Form equivalent: 1163 UAH Taxes: 442 UAH Total amount: UAH 1605 Квиток 000-0006647895 Fare: 63 USD Form equivalent: 1512 UAH Taxes: 373 UAH Total amount: UAH 1885 Бронювання EDDANO Квиток 000-0006647927 Fare: 50 USD Form equivalent: 1199 UAH Taxes: 456 UAH Total amount: UAH 1655 Квиток 000-0006647928 Fare: 55 USD Form equivalent: 1319 UAH Taxes: 385 UAH Total amount: UAH 1704 Бронювання T8K2R1 Квиток 000-0006665702 Fare: 65 USD Form equivalent: 1559 UAH Taxes: 456 UAH Total amount: UAH 2015 Квиток 000-0006665703 Fare: 65 USD Form equivalent: 1559 UAH Taxes: 385 UAH Total amount: UAH 1944 Квиток 000-0006665704 Fare: 65 USD Form equivalent: 1559 UAH Taxes: 456 UAH Total amount: UAH 2015 Квиток 000-0006665705 Fare: 65 USD Form equivalent: 1559 UAH Taxes: 385 UAH Total amount: UAH 1944 Квиток 000-0006665706 Fare: 65 USD Form equivalent: 1559 UAH Taxes: 456 UAH Total amount: UAH 2015 Квиток 000-0006665707 Fare: 65 USD Form equivalent: 1559 UAH Taxes: 385 UAH Total amount: UAH 1944 Додатком до позову є чеки від 09.12.2019 та 11.12.2019, що підтверджують оплату позивачем вартості квитків трьома платежами 3 360,00 грн, 3 360,00 грн та 11 878,00 грн. Відповідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозиція послуг з повітряного перевезення на офіційному веб-сайті авіаперевізника із зазначенням ціни є публічною пропозицією укласти договір (офертою). Оплата вартості квитків є прийняттям пропозиції (акцептом). Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про ціни та ціноутворення» ціни на товари, які призначені для реалізації на внутрішньому ринку України, встановлюються виключно у валюті України, якщо інше не передбачено міжнародними угодами, ратифікованими Україною, та постановами Кабінету Міністрів України. Положеннями ст. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено гривню як єдиний законний платіжний засіб в Україні, усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків за: 1) операціями зі здійснення іноземних інвестицій та повернення іноземному інвестору прибутків, доходів (у тому числі дивідендів) та інших коштів, одержаних на законних підставах у результаті здійснення іноземних інвестицій; 2) операціями банків з надання банківських та інших фінансових послуг на підставі банківської ліцензії; 3) операціями з надання фінансових послуг, визначених пунктами 1-5 частини другої та частиною третьою статті 9 цього Закону, що надаються небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які мають ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій; 4) операціями з розміщення, виплати грошового доходу та погашення облігацій, казначейських зобов`язань України, номінованих в іноземній валюті, якщо це передбачено проспектом цінних паперів (умовами їх розміщення); 5) операціями з купівлі-продажу державних цінних паперів, номінованих в іноземній валюті, якщо ініціатором або отримувачем за такою валютною операцією є банк; 6) іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України. Отже, з наведеного можна зробити висновок про те, що розрахунки між авіаперевізниками та споживачами на території України відповідно до вимог законодавства України мають здійснюватися виключно у гривнях. Надані позивачем листи Державіаслужби від 18.08.2023 № 1.23-3697-23 та від 23.08.2023 № 1.23-3785-23 містять аналогічні застереження щодо здійснення усіх розрахунків у гривні. Стосовно валюти публікації тарифів на повітряне перевезення до/із та в межах України в автоматизованій системі бронювання / глобальній розподільній системі АСБ/ГРС суд зазначає таке. Пункт 6 Розділу І Авіаційних правил містить таке визначення термінів: автоматизована система бронювання / глобальна розподільна система (далі - АСБ/ГРС) - система, яка забезпечує відображення інформації про розклад рейсів, наявність місць і тарифи авіаперевізників і за допомогою якої здійснюється бронювання послуг повітряних перевезень; правила застосування тарифів - установлені авіаперевізником умови використання тарифів, які передбачають визначення території продажу, сезону продажу та рейсів, на які можна придбати квитки за певним видом тарифу, можливість комбінування з іншими видами тарифів та зупинки у проміжному пункті, дитячі знижки, правила повернення коштів за невикористаний квиток або його частину, умови перебронювання, норму безкоштовного перевезення багажу, можливість передачі пасажира для перевезення іншій авіакомпанії тощо; тарифні нормативи - установлені й опубліковані авіаперевізником тарифи та правила їх застосування. Відповідно до п. 5 глави І розділу ІІІ Авіаційних правил авіаперевізник має право відмовити в перевезенні пасажиру та визнати його квиток недійсним у разі, зокрема, неправильного застосування тарифу або несплати пасажиром вартості повітряного перевезення в повному обсязі на день виконання повітряного перевезення не з вини авіаперевізника та/або агента з продажу. Згідно п. 1 глави 1 розділу VI Авіаційних правил для бронювання використовуються АСБ/ГРС. Бронювання місця і тоннажу на рейс може здійснюватися за допомогою телефонного, мобільного зв`язку, веб-сайту, спеціалізованих автоматів самообслуговування та інших методів. Обов`язковою умовою застосування таких методів бронювання є відображення здійсненого бронювання у системі бронювання авіаперевізника. Пунктом 5 розділу VI Авіаційних правил передбачено, що до сплати пасажиром (його представником) повної вартості перевезення бронювання вважається попереднім. Згідно п. 6 розділу VI Авіаційних правил у разі несплати повної вартості перевезення пасажиром (його представником) у термін, встановлений авіаперевізником або його агентом з продажу, бронювання анулюється без повідомлення про це пасажира. Відповідно до абзацу третього п. 3 розділу XXVIII. «Інформування пасажира» авіаперевізник, здійснюючи рекламні акції, повинен надавати споживачам повну інформацію щодо вартості перевезення, яка має включати суму тарифу та всіх державних податків і зборів, аеропортових зборів/такс та зборів/такс авіаперевізника. За змістом зазначених норм поняття «тариф» та «вартість повітряного перевезення» не є тотожними. Тариф є частиною вартості повітряного перевезення і авіаперевізник може не приступати до виконання договору у разі сплати лише тарифу. У листі Державіаслужби від 18.08.2023 № 1.23-3697 зауважено, що доступ до систем АСБ/ГРС надається суб`єктам авіаційної діяльності на підставі відповідних договорів. У судовому засіданні з`ясовано, що у позивача відсутній доступ до АСБ/ГРС, а придбання квитків ним здійснено за допомогою веб-сайту відповідача. Публікація тарифів АСБ/ГРС не може вважатися пропозицією укласти договір у розумінні ч. 2 ст. 638 ЦК України, оскільки по-перше, споживачі не мають доступу до АСБ/ГРС, по-друге, тариф є лише частиною повної вартості повітряного перевезення. У відзиві відповідач зазначає, що у кожному з виданих авіаквитків повна вартість повітряного перевезення вказана як «total amount: UAH______», тобто в гривні. За таких обставин, немає підстав вважати, що під час укладення договору повітряного перевезення сторони могли погодити вартість повітряного перевезення у будь-якій іншій валюті, ніж гривня. З урахуванням того, що розрахунки між авіаперевізниками та споживачами на території України повинні здійснюватися відповідно до вимог законодавства України, суд приходить до висновку, що ціна договору повітряного перевезення була погоджена сторонами у гривні. Доказів оплати квитків у іноземній валюті або здійснення конвертацій, позивачем суду не надано. Доводи позивача про оплату квитків за комерційним конвертаційним курсом, що діяв на час бронювання, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи чеками. Інші доводи, якими обґрунтовані позовні вимоги, зводяться до власного тлумачення позивачем авіаційного законодавства та оцінки рівня клієнтоорієнтованості відповідача, яка знаходиться поза межами повноважень суду. Оскільки під час розгляду справи не встановлено порушень, які б могли давати позивачу право на відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed