Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі по тексту ПрАТ «СК «Універсальна») звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.03.2020 року по вул.Старонаводницькій в м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , від керуванням відповідача, та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого відповідач залишив місце пригоди. Постановою Печерського районного суду м.Києва у справі № 757/14745/20-п відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована на підставі полісу № ЕР-129055694 від 26.12.2019 року. Власник автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» згідно договору добровільного страхування, яке здійснило страхову виплату потерпілому в розмірі 19 985,50 грн. Як зазначає позивач, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була ним застрахована на підставі вказаного полісу, ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» звернулось до нього як до страховика відповідача про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП. Відповідно до ст.ст.22, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19 311, 26 грн. Позивач зазначає про те, що відповідач після скоєння ДТП зник з місця пригоди, а тому згідно п.п.38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 311,26 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва від 30.10.2023 року дану справу направлено до Деснянського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі представника, у якій позовні вимоги підтримав. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 29.12.2019 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Універсальна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР-129055694, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . 14.03.2020 року о 12.30 год. по вул.Старонаводницькій, 13-В в м.Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не впевнився в безпечності руху, вивернув кермо та повернув колеса, що призвело до зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, після чого, не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце події. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 06.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В результаті вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , який було застраховано у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS 0044417 від 03.09.2019 року. ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» на підставі вказаного договору та згідно із страховим актом здійснило виплату потерпілій особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 19 985,50 грн., після чого звернулось до позивача, як страховика відповідача, із претензією № L28329 від 13.10.2020 року. На підставі страхового акту № 64505/1 позивач здійснив виплату ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» страхового відшкодування в розмірі 19 311,26 грн. відповідно до платіжного доручення № 208688 від 22.10.2020 року. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином враховуючи, що ПАТ «СК «Універсальна» сплатило страхове відшкодування, а відповідач після вчинення ДТП самовільно залишив місце пригоди, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved