Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Сауляк Є.В., звернулась до суду із позовом до ТОВ "Фінансова компанія"Онлайн Фінанс", треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2024 року позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 48077 від 29.03.2021 року вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в розмірі 1 211,20 грн. 23.04.2024 року представник позивача звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачем до суду не подано заяви про зменшення витрат на правничу допомогу. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2024 року позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 48077 від 29.03.2021 року вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Як вбачається із матеріалів справи, 11.03.2024 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову (а.с.18-19), за подання якої сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією № 4545-1706-6418-5158 від 11.03.2024 року (а.с.22). Ухвалою суду від 12.03.2024 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено (а.с.23). Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Враховуючи вище зазначене, із відповідача на корсить позивача підлягають до стягнення витрати понесені по сплаті судового збору за заяву про забезпечення позову в розмірі 605, 60 грн. Що ж стосується вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат;3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved