Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

20 жовтня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГАЗ ТЕПЛОІНВЕСТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 20 148,76 грн. на рахунок [NUMBER] , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», ЄДРПОУ 43503150; також просив стягнути витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» надавало послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , а користувачами цих послуг був [PERSON] . Однак відповідач за надані послуги оплату не провадив, у зв`язку із чим станом на 01 вересня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 20 148,76 грн. 01 жовтня 2020 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» та ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» укладено договір-доручення № 01/10/20-1, відповідно до якого ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» зобов`язалося від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від її імені та за її рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії на умовах і в порядку, визначеному Договором. Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 жовтня 2023 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Покопцевій Д.О. (а.с. 30). Згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с. 31). Згідно з відповіддю, яка надійшла до суду, відомості про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] на території міста Дніпра відсутні (а.с. 32). Ухвалою судді від 23 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест», до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 33). Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу без його участі (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток на останню відому адресу місця реєстрації (а.с. 35-36, 40-41, 46-47). Відповідач клопотань і відзив на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» було виконавцем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Між ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення за вказаною адресою. У зв`язку з несплатою відповідачем оплати за надані послуги, відповідно до розрахунку позивача, станом на 01 вересня 2023 року виникла заборгованість в сумі 20\~148, 76 грн. (а.с. 5). За приписами ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Згідно з ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. 01 жовтня 2020 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» (повірений) та ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» (довіритель) укладено договір-доручення № 01/10/20-1, відповідно до якого ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» зобов`язалося від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від її імені та за її рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії на умовах і в порядку, визначеному Договором. Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів. Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, відсутність такого договору не позбавляє споживачів зобов`язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов`язання у них виникають на підставі статей 11, 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов`язковими для виконання. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, який долучено представником позивача до позову та який перевірено судом, за період з 01 лютого 2020 року по 01 вересня 2023 року заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання, складає 20\~148,76 грн. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 20\~148, 76 грн. На підставі договору доручення № 01/10/20-1 від 01 жовтня 2020 року видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від його імені та за їх рахунок вчиняти певні юридичні дії, в тому числі звернутись до суду з метою отримання від відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію, отже ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» має право звернення до суду з цим позовом в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» та наполягати на стягненні з відповідачів на ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» заборгованості за спожиту теплову енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги ті обставини, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. (судовий збір сплачено саме ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», як стороною, яка уповноважена за договором доручення від 01 жовтня 2020 року звертатися в суд за позовом в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест». На підставі викладеного,

Outcome: approved