Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] через предсставника - адвоката Лазоренко Т.В. звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнення додаткових витрат на утримання доньки у розмірі 16056, 15 грн. Вимоги мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільна дитина є інвалідом, проживає постійно разом із своєю матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу сторони мали усну домовленність стосовно утримання дитини, згідно з якою відповідач повинен був платити щомісячно половину всіх витрат на дитину у розмірі 7000, 00 грн. Разом з тим, зазначає, що всупереч усної домовленості відповідач аліменти не сплачує. Відповідач [PERSON] працює у ТОВ «РУШ» на посаді керуючого магазином «Єва №375» та має мінімальну заробітну плату. Разом з тим, позивач, як колишня дружина, що окрім мінімальної заробітної плати відповідачу виплачується додатковий дохід, набагато більший ніж його мінімальна заробітна плата. Так, як [PERSON] є дитиною-інвалідом, у зв`язку з тим, що їй діагностовано портальну гіпертензію та синдром (хвороба) Каролі просить встановити фіксований розмір аліментів у розмірі 7000, 00 грн. Також, просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини. Обґрунтовує вказану вимогу тим, що позивач придбала для дитини скороварку так, як дитині рекомендовано дієту №5, згідно з якою їжа має бути приготована у подрібленому та потертому вигляді, зварена на пару. Окрім цього, спільна дитина потребувала послуг ортодонта, тому позивачем було сплачено на користь медичної установи ТОВ «Світ Посмішки» 19940, 00 грн. на установку та виготовлення ортолонтичних пластин. Також, вказує, що перед початком навчального сезону позивачем було витрачено 3574, 25 грн. на придбання канцелярських товарів. Наразі відповідач не підтримує родину фінансово, не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач скористався правом подачі відзиву, в якому не заперечує щодо стягнення аліментів, однак не визнає позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, просить визначити розмір аліментів у частці - 1/4 частині заробітку (доходу). В мотивування зазначає, що систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дитини, постійно надає кошти. Зокрема, він офіційно працевлаштований та отримує середній дохід у розмірі 9000, 00 грн. кожного місяця. Таким чином, у разі задоволення позовної заяви з нього, як відповідача, кожного місяця, виходячи із його заробітної плати фактично буде стягуватися більше ніж 50% від його доходу. Таким чином, відповідач просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2014 року, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/6234/22 від 12.10.2022 року - розірвано (а.с.21-22). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження сереї [NUMBER] від 29.01.2015 року (а.с. 20). Встановлено, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. На спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Дитина сторін [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом, у зв`язку з тим, що їй діагностовано Портальну гіпертензію та синдром (хвороба) Каролі, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , вадиним матері дитині [PERSON] . Солом`янським УПСЗН у м. Києві (а.с.53). На підтвердження постійного лікування спільної доньки [PERSON] , у зв`язку з інвалідністю, позивач надала копію виписки №9507 НДСЛ «Охматдит» [PERSON] з 04.07.2023 року по 13.07.2023 року, копію виписки №659 ДУ «ІПАГ НАМНУ» Центральної дитячої гепатології [PERSON] з 23.06.2022 року по 20.07.2022 року, копію виписки №1907 НДСЛ «Охматдит» [PERSON] з 22.11.2017 по 27.12.2017 року, копію виписки №22/35 НДСЛ «Охматдит» [PERSON] з 26.01.2015 по 05.03.2015 року (а.с. 61-62, 65-66, 67-68). Згідно виписок №9507 з медичної карти стаціонарного хворого від 13.07.2023 року, виписок №659 Ценрту дитячої гепатології від 20.07.2022 року, виписок №1907 з медичної карти стаціонарного хворого від 27.12.2017 року, [PERSON] рекомендовано дієту №5, харчування дрібними і частими порціями (а.с. 31-32, 67-68). Також, згідно консультативного висновку спеціаліста від 30.11.2022 року виданого лікарем-консультантом Жачко Н.І. , спільній дитині рекомендовано установка та виготовлення ортодонтичних пластин (а.с.70). На підтвердження придбання вказаних вище ортодонтичних пластин позивач сплатила на рахунок медичної установи ТОВ «Світ Посмішки» суму в загальному розмірі 19940, 00 грн., що підтверджується копією чеків від 27.10.2023 року №285503, 285504, 285505 (а.с. 28). Окрім цього, позивачем представлений суду товарний чек #ДОК 1163-59714172, з якого вбачається, що вона придбала скороварку «Tefal» у кількості 1 штука, вартість якої становить 8599, 00 грн. (а.с. 29). Також, позивачем надан видаткову накладну №65119 від 19.07.2023 року, відповідно до якої позивач придбала канцелярські товари на загальну суму 3574, 25 грн. (а.с. 54). Що також підтверджується квитанцією «Книги та канцтовари» №524730 на суму 3574, 25 грн. (а.с. 69). Згідно довідки від 10.02.2022 року №126, відповідач [PERSON] з 27.11.2018 року і по теперішній час працює в ТОВ «РУШ» на посаді керуючого магазином «Єва №375» (а.с. 24). Відповідно до наданої відповідачем довідки, виданої ТОВ «РУШ» від 15.11.2023 №991, останній працює на посаді керуючого магазином «Єва-375» (а.с. 106). Як вбачається з довідки від 27.11.2023 року №РУ000001035, дохід [PERSON] за період з 01.05.2023 року по 31.10.2023 року склав 54957, 53 грн. (а.с. 173). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з 4 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року, наданих Головним управління ДПС у м. Києві, відповідач має наступні доходи: джерело ТОВ «РУШ» - за жовтень 2022 рік 19219, 10 грн., за листопад 2022 рік 5931, 82 грн., за грудень 2022 рік 8700, 00 грн., за січень 2023 рік 8565, 00 грн., за лютий 2023 рік 8700, 00 грн., за березень 2023 рік 8700, 00 грн., за квітень 2023 рік 8700, 00 грн. та 3760, 00 грн., за травень 2023 рік 8700, 00 грн., за червень 2023 рік 50, 00 грн. та 8557, 50 грн., за липень 2023 рік 8700, 03 грн., за вересень 2023 рік 8700, 00 грн., за жовтень 2023 рік 11600, 00 грн., за листопад 2023 рік 11700, 00 грн., за грудень 2023 рік 11569, 77 грн.; джерело АТ «ПУМБ» - за серпень 2023 рік 245, 58 грн., за вересень 2023 рік 271, 09 грн., за грудень 2023 рік 208, 75 грн. Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.04.2024 року, заробітна плата (дохід) [PERSON] за період з 01.10.2022 року по 31.10.2023 року складає 123473, 42 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.10.2023 року №351929085, [PERSON] на праві спільної чатскової власності у розмірі частки належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-26). На підтвердження утримання спільної дитини відповідач [PERSON] надав копії платіжних інструкцій платником яких є [PERSON] на користь отримувача [PERSON] (а.с. 109-136). Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значенняРозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. При отриманні доходу в натурі проводиться грошова оцінка такого натурального надання особі, а потім з отриманих сум стягуються аліменти. Проте вартість натурального надання може суттєво варіюватися, а крім того, щомісяця вчиняти переоцінку натурального надання дуже складно. Тому замість частки від доходу платника аліментів у якості аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено на 2024 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Поряд з цим, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав повного задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 7 000 грн. щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. Зокрема, відповідачем також не надано до суду доказів неможливості сплати аліментів, не надано доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків, тощо. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я (будь - яких доказів протилежного суду не надано), аліментів не платить, утриманців не має, може працювати і належним чином утримувати дитину. З урахуванням обставин справи, розміру доходу відповідача та беручи до уваги, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні діитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік діитини, стан її здоров`я, наявність інвалідності, її потреби суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин справи, зважаючи на вік дитини, її хворобу, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 5000, 00 грн., щомісячно. Одержувач аліментів має перевагу в обранні того чи іншого способу стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде повністю відповідати інтересам дитини та підтримувати її гармонійний розвиток. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат у розмірі 16056, 15 грн. суд зазначає наступне. Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09 вересня 2019 року в справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). На підставі наданих позивачем доказів судом достовірно встановлено, що позивач, з метою рекомендацій відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 30.11.2022 року виданого лікарем-консультантом Жачко Н.І. , придбала отртодонтичні пластини, вартість яких становить 19940, 00 грн., у зв`язку з чим понесла додаткові витрати. На переконання суду саме наявність хвороби спільної доньки сторін по справі обумовило понесення позивачем зазначених вище витрат. Додаткові витрати на придбання ортодонтичних пластин є документально підтвердженими та перед судом доведеними. На переконання суду, відповідач, як батько спільної з позивачем дитини, зобов`язаний брати рівну з позивачем матеріальну участь у додаткових витратах на доньки, що обумовлені її хворобою. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що обставини, на які посилається позивачка, в цілому знайшли своє підтвердження. Однак витрати на суд оцінює у розмірі 9970, 00 грн, що фактично понесені позивачем. Крім того, витрати на канцелярські товари та придбання скороварки не можуть бути віднесені до додаткових витрат в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу. За наведеного суд задовольняє позов частково в частині вимог про стягнення додаткових витрат із розрахунку, що позивачем понесені додаткові витрати на лікування дитини в сумі 19940, 00 грн., половина з яких підлягає відшкодуванню відповідачем, а саме 9970, 00 грн.

Outcome: partial