Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

01 грудня 2023 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх місяців стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час живуть окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування. Вважає, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Крім того, спору про розподіл майна та проживання дітей немає, вони залишаються жити із позивачем. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25 жовтня 2010 року Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6 та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 05 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення терміном чотири місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 22 квітня 2024 року поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 08 травня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується телефонограмою (а.с. 26). 20 грудня 2023 року через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, просить його задовольнити (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. 08 травня 2024 року від [PERSON] надійшла заява, у якій просить розглянути справу без його участі, з позивачем [PERSON] не примирилися (а.с. 29). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25 жовтня 2010 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 жовтня 2010 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За час шлюбу у сторін народилися діти - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2012 року та серії [NUMBER] від 02 січня 2020 року, виданих виконавчим комітетом Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області (а.с. 6, 7). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим, просить його розірвати. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не примирилися. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved