Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду із вимогами про визнання [PERSON] [INFO] , зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] , недієздатним та встановлення над ним опіки, призначивши його опікуном. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив про те, що [PERSON] [INFO] , виявляє ознаки легка розумова відсталість (глибока дебільність), с-м емоційно вольової нестійкості, особа з інвалідністю ІІ групи з дитинства довічно. Потребує постійного стороннього догляду. Не може сам забезпечувати свою життєдіяльність. [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з цим просить визнати його недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Долучив документи згідно яких може здійснювати опіку над недієздатною особою, зокрема, висновок органу опіки і піклування. Представник заінтересованої\~особи орган опіки та піклування Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області, заперечень до справи не надав, в суд не з`явився, хоча належно повідомлений про час та дату розгляду справи. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №215 від 04.04.2024 року [PERSON] [INFO] , виявляє ознаки: легка розумова відсталість (глибока дебільність), с-м емоційно вольової нестійкості, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним стійким психічним розладом. Внаслідок чого [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У свою чергу [PERSON] згідний бути опікуном [PERSON] та просить призначити його опікуном, про що надав відповідну письмову заяву та документи, які дають підстави призначити його опікуном. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. За змістом ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. В силу ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою згодою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Абзацом 2 пункту 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом і не може перевищувати два роки. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки. Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення визначеного судом строку визнання особи недієздатною. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави. Висновки суду: за вказаних обставин, так як [PERSON] [INFO] , виявляє ознаки легкої розумової відсталості (глибокої дебільності), с-м емоційно вольової нестійкості, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним стійким психічним розладом. Внаслідок чого [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважає за можливе визнати його недієздатним та призначити заявника його опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved