Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

30.10.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №787966 про надання споживчого кредиту від 30.12.2021 року у розмірі 106191,11 грн. Позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» обґрунтовані наступним. 30.12.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір №787966 про споживчий кредит, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 51250.00 грн. строком користування до 30.12.2024 року. 03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №0308-23-1, у відповідності до умов якого право вимоги за Договором №787966 про надання споживчого кредиту від 30.12.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Станом на дату укладення Договору факторингу №0308-23-1 від 03.08.2023 року відповідно до Реєстру боржників від 03.08.2023 року, прострочення відповідача складало 550 днів Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за Договором №787966 про надання споживчого кредиту від 30.12.2021 року в розмірі 106191,11 грн., що складається із заборгованості за кредитом 41000.00 грн., 10250,00 грн. заборгованості за процентами за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), 54941,11 грн. заборгованості за процентами, починаючи з другого дня користування кредитом (включно) за ставкою 85% річних за період з 30.12.2021 року по 03.08.2023 року (включно), які позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на свою користь, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, заперечень проти заочного розгляду справи не висловили. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання -\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 30.12.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» було укладено договір №787966 про споживчий кредит, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 51250.00 грн. строком користування до 30.12.2024 року (а.с.6-11). 03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №0308-23-1, у відповідності до умов якого право вимоги за Договором №787966 про надання споживчого кредиту від 30.12.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (а.с.34-35). Відповідно до\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №0308-23-1\~від 03.08.2023\~року,\~ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»\~набуло права\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~в сумі 106191,11 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 41000.00 грн.; - 10250,00 грн. заборгованість за процентами за перший день користування кредитом; - 54941,11 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.38). Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту належним чином не виконав, загальна заборгованість позичальника, яку просить стягнути ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» становить 106191,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.14). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення на їх користь витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу суд зазначає таке. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідача в сумі 2684,00 грн., так як позивачем фактично сплачена вказана сума при поданні позову. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Стосовно судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке. Згідно із пунктом 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача надав копію договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412, копію довіреності від 03.07.2023 року, якою ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» уповноважило адвоката Руденка Костянтина Васильовича, зокрема, представляти інтереси товариства в судах України, копію акту приймання-передачі наданих послуг №5 від 04.09.2023 року до Договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №176 від 04.09.2023 року. Договором №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року підтверджено, що він укладений позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] про надання правової допомоги, з визначенням у ньому розмірів оплати та порядку розрахунків. Згідно із актом приймання-передачі наданих послуг №5 від 04.09.2023 року до Договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг, які були сплачені позивачем адвокату, становить 5000,00 грн. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на правову допомогу в цій справі становлять 5000,00 грн., що підтверджується Договором №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412, копією довіреності від 03.07.2023 року, якою ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» уповноважило адвоката Руденка Костянтина Васильовича, зокрема, представляти інтереси товариства в судах України, копією акту приймання-передачі наданих послуг №5 від 04.09.2023 року до Договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №176 від 04.09.2023 року, та які підлягають стягненню з відповідача, як судові витрати по цій цивільній справі. Позивачем на виконання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України було надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Відповідач клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх неспівмірністю, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляли. Таким чином, суд знаходить доведеними судові витрати на правову допомогу в заявленому позивачем розмірі у сумі 5000,00 грн., які понесені позивачем, та за правилами\~статті 141 ЦПК України\~підлягають відшкодуванню стороною відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved