Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Попова Катерина Романівна звернулась до суду із позовом в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПРОВІД», Приватного акціонерного товариства «Запорізький кабельний завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Енергоальянс» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, в якому просить стягнути суму моральної шкоди в цілому 100\~000, 00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] відповідно до запису трудової книжки має загальний стаж 18 років 04 місяці, з яких в шкідливих умовах 16 років 02 місяці. Відповідно до запису трудової книжки [PERSON] працювала в шкідливих умовах: з 13.01.2004 року по 28.10.2004 рік оператор тростильного устаткування цеху виготовлення проводів ПрАТ «ЗКЗ»; з 15.02.2005 р. по 17.02.2015 року ізолювальник проводів цеху виготовлення проводів ПрАТ «ЗКЗ»; з 26.01.2016 р. по 31.12.2017 р. ізолювальник проводів ТОВ «Енергоальянс»; з 01.01.2018 р. по 16.10.2019 р. контролер кабельних виробів ТОВ «Енергоальянс»; з 17.10.2019 р. по 19.11.2020 р. ізолювальник проводів ТОВ «Енергоальянс»; з 14.01.2021 року по 02.08.2023 р. ізолювальник проводів ТОВ «Технопровід». Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 24 листопада 2023 року, [PERSON] працювала у відповідачів в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Відповідно Висновку ЛЕК ДУ «УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ ПРОМИСЛОВОЇ МЕДИЦИНИ» ДУ «УКРНДІПРОММЕД» від 31.10.2023 року (протокол №1223) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) позивачці було встановлено:хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН-другого ступеня.; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза загострення , прикореневий пневмофіброз, ЛН ІІ ст. Згідно довідки про ступінь втрати професійної працездатності серія 12ААА №125347 від 18.12.2023 року позивачці встановлено 60% (шістдесят відсотків) втрати працездатності. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісією серія 12ААГ №457744, встановленя 3 (третя) група інвалідності на строк до 01.01.2026 року. На підставі викладеного позивачка просила суд стягнути з відповідачів на її користь кошти в якості відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. 22 квітня 2024 року представник позивача уточнила свої позовні вимоги, в яких просила позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький кабельний завод» на користь [PERSON] моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 70 000, 00 грн., залишити без розгляду. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Енергоальянс» моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 20 000,00 грн., та з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПРОВІД» у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою суду від 23.04.2024 року позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький кабельний завод» на користь [PERSON] моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 70 000, 00 грн., залишено без розгляду. Представники відповідачів надали до суду відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити в позовних вимогах до кожного з них в повному обсязі. Свою позицію відповідачі обгрунтовують тим, що порушень умов праці не встановлено, позивачка була повідомлена підприємствами про умови праці, щорічно проходила медичні огляди з метою визначення можливості за станом здоров`я працювати у вказаних умовах праці. Позивачкою не надано доказів щодо зміни в організації свого життя, прикладання додаткових зусиль, наявності у неї моральної шкоди у зв`язку з цим, наявність встановленого у позивачки професійного захворювання не є беззаперечним доказом наявності моральної шкоди у зв`язку з цим. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача\~подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника. Представники відповідачів просили справу розглядати без їх участі, в позовних вимогах просять відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до запису трудової книжки має загальний стаж 18 років 04 місяці, з яких в шкідливих умовах 16 років 02 місяці. Відповідно до запису трудової книжки [PERSON] працювала в шкідливих умовах: з 13.01.2004 року по 28.10.2004 рік оператор тростильного устаткування цеху виготовлення проводів ПрАТ «ЗКЗ»; з 15.02.2005 р. по 17.02.2015 року ізолювальник проводів цеху виготовлення проводів ПрАТ «ЗКЗ»; з 26.01.2016 р. по 31.12.2017 р. ізолювальник проводів ТОВ «Енергоальянс»; з 01.01.2018 р. по 16.10.2019 р. контролер кабельних виробів ТОВ «Енергоальянс»; з 17.10.2019 р. по 19.11.2020 р. ізолювальник проводів ТОВ «Енергоальянс»; з 14.01.2021 року по 02.08.2023 р. ізолювальник проводів ТОВ «Технопровід». Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 24 листопада 2023 року, [PERSON] працювала у відповідачів в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Пунктом 17 Акту встановлено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло внаслідок недосконалості технологічного процесу та тривалого стажу роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ТОВ «Технопровід» (стаж роботи 02 роки 06 місяців), ТОВ «Енергоальянс» (стаж роботи 04 роки 09 місяців), ПрАТ «Запорізький кабельний завод» (стаж роботи 10 років 09 місяців). Пунктом 18 Акту зазначені причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а саме перевищення шкідливих виробничих факторів норми, встановленої ГДК (хімічні фактори, шум). Умови праці на робочому місці позивача не відповідали безпечним стандартам. Жодним із відповідачів висновки, викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) не оскаржені, а тому не можуть бути виключені судом в якості доказу наявності причинного зв`язку між спричиненою моральною шкодою та шкідливими умовами праці у відповідачів. Відповідно Висновку ЛЕК ДУ «УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ ПРОМИСЛОВОЇ МЕДИЦИНИ» ДУ «УКРНДІПРОММЕД» від 31.10.2023 року (протокол №1223) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) позивачці було встановлено:хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН-другого ступеня.; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза загострення , прикореневий пневмофіброз, ЛН ІІ ст. Згідно довідки про ступінь втрати професійної працездатності серія 12ААА №125347 від 18.12.2023 року позивачці встановлено 60% (шістдесят відсотків) втрати працездатності. Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісією серія 12ААГ №457744, встановлена 3 (третя) група інвалідності на строк до 01.01.2026 року. Статтею 43 Конституції України\~кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 8\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень\~Цивільного кодексу України\~та\~Кодексу законів про працю України. Згідно зі\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу Законів про працю України\~встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст. 14\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, затверджується КМУ. Статтею 173 КЗпП України\~передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до норм\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27.01.2004 по справі № 1-9/2004, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачці заподіяно моральну шкоду, що полягає в тому, що [PERSON] втратила професійну працездатність у загальному розмірі 60%, її визнано особою з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності у позивачки змінилися умови життя, вона періодично проходить лікування, повинна докладати додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин, з урахуванням вимог\~ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, наявності на робочому місці позивача шкідливих виробничих факторів, тих обставин, що професійне захворювання у [PERSON] пов`язано із роботою в шкідливих та важких умовах на підприємствах відповідачів, і що таке захворювання завдало потерпілій моральної шкоди, фізичних і моральних страждань, суд вважає, що позивачці заподіяно моральну шкоду і вона має право на її відшкодування. Суд враховує також і той факт, що позивачка звільнилась з підприємства не за станом свого здоров`я, а за власним бажанням. Посилання відповідача на те, що позивачка була обізнана про можливість впливу шкідливих факторів, на думку суду, не знімають відповідальності з відповідачів за незабезпечення максимально безпечних умов праці та не позбавляють позивачки права на отримання відшкодування спричиненої моральної шкоди. Отримане професійне захворювання спричиняє позивачці як фізичну біль, так і моральні страждання, оскільки і біль і страждання є невід`ємними одне від одного. Моральна шкода, завдана [PERSON] в результаті професійного захворювання, є сукупністю тих моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками як фізичні страждання, пов`язані з перенесенням сильного та виснажливого фізичного болю, що пов`язаний із професійним захворюванням, і якого позивачка вже ніколи не позбутися, моральні переживання за подальших стан свого здоров`я; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, оскільки своїм часом позивачка розпоряджатися в повній мірі не може у зв`язку із необхідністю проходити тривалий курс лікування, приймати ліки; переживання, пов`язані з тим, що вона не може виконувати свої звичайні повсякденні обов`язки та приділяти необхідну увагу сім`ї. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за доцільне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Енергоальянс» моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 20\~000,00 грн., з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПРОВІД» у розмірі 10\~000, 00 грн. Щодо оподаткування моральної шкоди, судом встановлено, що відповідно до пп. а) пп.\~164.2.14\~пункту\~162.2 ст. 162 ПК України\~до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Верховний Суд в постанові від 30.06.2021 по справі № 180/505/20 зазначив, що з 23.05.2020 стягнута моральна шкода підлягає оподаткуванню у разі перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати. Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 25.07.2018 в справі №180/683/13-ц є некоректним, оскільки судові рішення в ній приймались на основі норми пп. а) пп.\~164.2.14\~пункту\~162.2 ст. 162 ПК України\~в редакції, що була чинною до 23.05.2020. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому\~Законом України «Про судовий збір», пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 3\~028,00 грн., по 1\~514,00 грн., з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial