Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Плужненської сільської ради Шепетівського району про визнання права власності в порядку спадкування, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала у с. Кунів. Після смерті матері позивачка вступила в управління спадковим майном шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, за її заявою у нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 306/2023. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із двох земельних ділянок розміром 0,9248 га і 0,9429 га, а також житлового будинку в [ADDRESS] . 20 лютого 2024 року позивачка отримала в Ізяславській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, разом із тим оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними будівлями не може через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджується інформацією з Ізяславського МБТІ, а тому змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Плужненський сільський голова [PERSON] у у поданій заяві розгляд справи просить провести у відсутність представника, проти позовних вимог не заперечив. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] мати позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті в Ізяславській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 306/2023. Згідно довідки Плужненської сільської ради № 02-20/4/143 від 05.02.2024 року житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Кунів Шепетівського району, згідно даних погосподарського обліку належав [PERSON] . Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом № 202 від 20 лютого 2024 року спадкоємцем земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9248 га, кадастровий номер 6822183000:05:056:0065, яка належала [PERSON] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Також позивачка спадкувала після смерті [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий номер 6822183000:05:056:0233, про що видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 203. Із повідомлення комунального підприємства «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» Ізяславської міської ради Хмельницької області № 11 від 22.01.2024 року слідує, що правовстановлюючі документи на житловий будинок в [ADDRESS] , відсутні. Згідно п.1 ч.2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В ході розгляду справи встановлено, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний спадковий будинок з причини відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 р. № 24-753/0/4-13\~«Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Враховуючи вищевикладене, об`єктивно дослідивши всі належні та допустимі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved