Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідач 09.11.2020 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та відкриття банківського рахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank. com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2023 становить 31303,34 гривень заборгованість за кредитом; 18296,46 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 09.11.2020 в розмірі 49599,8 гривень. Також, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.42) 03.04.2024 представник відповідача [PERSON] скерувала суду письмові пояснення у справі, згідно яких відповідач заявлені вимоги визнала частково. Так, заборгованість в сумі 30\~000 гривень тіла кредиту визнає, адже згідно довідки за кредитними лімітами, розмір кредитного ліміту востаннє був погоджений відповідачем 05.07.2021 у розмірі 30\~000 грн. , в подальшому банк самовільно збільшував кредитний ліміт. Позов в частині стягнення заборгованості по відсотками не визнала повністю. Матеріали справа не містять підтверджень, що саме надані Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними , підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах , що надані до позовної заяви розмірах і порядку нарахування. А відтак сторони не обумовили у письмовому вигляді розмір відсоткової ставки. (а.с.49-51) Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, повідомлені судом належним чином про день, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] скерувала суду заяву 03.04.2024 про розгляд справ без участі відповідача та його представника. (а.с.52) Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов до наступних підстав. Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статей 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Встановлено, що 09 листопада 2020 року відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент -Банк». В подальшому, на підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Звертаючись з позовною заявою, позивач надав суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.19-26). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг, У разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення Щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. Згідно з довідкою, доданою до позову, відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до липня 2027 року (а.с.17). З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк» вбачається, що [PERSON] встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 10 000 грн. 25.05.2021 року; 06.06.2021 року ліміт збільшено до 11 000 грн; 06.06.2021 року ліміт збільшено до 15 000 грн; 10.06.2021 року ліміт збільшено до 20 000 грн; 12.06.2021 року ліміт збільшено до 24 000 грн; 05.07.2021 року ліміт збільшено 30 000 грн; 13.07.2021 року ліміт збільшено до 34 000 грн; 01.02.2022 ліміт зменшено 32 400 грн., 26.02.2023 ліміт зменшено 31303,34 грн., 23.05.2023 ліміт збільшено 31400 грн. (а.с. 18). Випискою за договором по картковим рахункам відповідача у взаємозв`язку з іншими відомостями, наданими позивачем, підтверджується, що [PERSON] , починаючи з 09 листопада 2020 року, активно користувалась банківською карткою, що видавалась їй, як платіжним засобом дебетно-кредитного типу у споживчих цілях шляхом поповнення мобільного, здійсненні покупок, погашення заборгованості, тощо (а.с. 9-16). Однак, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, у відповідача, станом на 31.10.2023 становить 31303,34 гривень заборгованість за кредитом; 18296,46 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом. (а.с.5-6) Виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка досліджується судом у сукупності з іншими доказами. Позивач надав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний [PERSON] електронним підписом 09 листопада 2020 року. (а.с.8) У паспорті споживчого кредиту, який підписано [PERSON] , викладена інформація стосовно процентної ставки в розмірі 3,9% в місяць (46,8 % річних) (п. 4). У розділі 6 паспорта споживчого кредиту зазначено розмір процентної ставки (7,8 % у місяць), що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Отже, вказані документи містять погоджену між сторонами процентну ставку за порушення зобов`язання. Підписавши вказану Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилась з відповідними умовами кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Верховний Суд у постанові від 04 листопада 2020 року по справі № 534/1072/18-ц вказав на те, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26 грудня 2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір надання банківських послуг, матеріали справи містять виписки по рахунках, які є первинними банківськими документами, які свідчить, що позивачем надавались, а відповідачем використовували кредитні кошти. Відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту від 09.11.2020 року, що свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Згідно з розрахунками заборгованості відповідача за кредитним договором б/н від 09.11.2020 року, які є чіткими, повними та розгорнутими по окремих категоріях, за відповідачем станом на 31.10.2023 обліковується заборгованість 31303,34 гривень за кредитом; 18296,46 гривень заборгованість за відсотками. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості за кредитом та процентами у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Отже, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт правомірності нарахування банком процентів та наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитом в розмірі 31303, 34 грн. та відсотками у розмірі 18296,46 грн. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, а тому є достатні підстави для висновку про доведеність факту отримання та використання відповідачем кредитних коштів. Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину. Судом перевірено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем і встановлено його відповідність вимогам чинного законодавства України та умовам кредитного договору. Судом встановлено, що відповідачем перед позивачем заборгованість по кредитному договору\~б/н від\~09.11.2020\~не погашена. Належних розрахунків відповідач не веде, відповідно ухиляється від виконання зобов`язань, взятих на себе згідно з даним кредитним договором. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному у ст. 13 ЦПК України саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому відповідач міг би викласти свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, не скористався. Відповідачем не оспорювався факт отримання ним кредитних коштів в письмових поясненнях. Хоча відповідач не погодився з розміром заборгованості, а саме в частині стягнення відсотків за користування кредитом, відповідачем не спростовано розмір заборгованості та не надано власний розрахунок заборгованості, який суд міг би взяти до уваги. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, кредитор має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплатити відсотки за користування такими коштами. Суд, дослідивши, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення на його користь з відповідача заборгованості станом на 31.10.2023 за кредитним договором б/н від 09.11.2020 у розмірі 49599,8 гривень, з яких: 31303,34 гривень заборгованість за кредитом; 18296,46 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2684,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 31.10.2023 (а.с. 36). Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684, 00 гривень. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved