Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.08.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №16151016, відповідно до якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] . 29.05.2023 року з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Ford Transit», номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 року. Відповідно до акту надання послуг №166м від 26.06.2023 року, вартість ремонтних робіт та матеріалів щодо відновлення автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , становить 33917,76 грн.. 05.06.2023 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» складено страховий акт №2297774-1, на підставі якого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] , здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 33917,76 грн.. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Акціонерному товаристві «СГ «ТАГ» (Приватне) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07.06.2023 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до Акціонерного товариства «СГ «ТАГ» (Приватне) із заявою на виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим Акціонерним товариством «СГ «ТАГ» (Приватне) здійснено страхове відшкодування у розмірі 24197,76 грн., на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач зазначає, що на підставі ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до останнього перейшло право вимоги до відповідача на суму 8120,00 грн.. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 8120,00 грн., а також стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав до суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12.08.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №16151016, відповідно до якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.12-21). 29.05.2023 року з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Ford Transit», номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 року (а.с.27). Відповідно до акту надання послуг №166м від 26.06.2023 року, вартість ремонтних робіт та матеріалів щодо відновлення автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , становить 33917,76 грн. (а.с.37). 05.06.2023 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» складено страховий акт №2297774-1, на підставі якого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] , здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 33917,76 грн. (а.с.33). Факт зазначеної виплати підтверджується платіжною інструкцією №23648 від 05.06.2023 року (а.с.34). На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Акціонерному товаристві «СГ «ТАГ» (Приватне) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07.06.2023 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до Акціонерного товариства «СГ «ТАГ» (Приватне) із заявою на виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим, Акціонерним товариством «СГ «ТАГ» (Приватне) здійснено страхове відшкодування у розмірі 24197,76 грн., на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.35). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. ч. 16, 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування"). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдану шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Отже, правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи встановлені обставини, суд вважає стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму страхового відшкодування у розмірі 8120,00 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved