Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] (далі - позивач) через представника [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості часток відповідача у майні господарських товариств: ТОВ «ДЮШЕНЕЯ», код ЄДРПОУ 41209479, ТОВ «ЕЛАС», код ЄДРПОУ 32932312, ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», код ЄДРПОУ 30594998, ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЕПЛО», код ЄДРПОУ 40062539, ТОВ «ВОКАТОРФ», код ЄДРПОУ 38687010, ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО», код ЄДРПОУ 40639893, в загальному розмірі 30 092 012,80 грн., грошову компенсацію вартості 1/2 частки у праві власності на автомобілі марки «MitsubishiPajero», 2007 р.в. та марки «DaciaLogan», 2008 р.в. у сумі 307 360,00 грн., понесені судові витрати по справі Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.12.1999 року, який було розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2022 року у справі №381/4588/21, що набрало законної сили 08 вересня 2022 року. Під час шлюбних відносин за рахунок коштів спільного бюджету подружжя відповідач вніс до статутного капіталу ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» внесок у розмірі 25 000 000,00 грн., ставши засновником вказаного товариства з часткою 50%, ТОВ «ЕЛАС» внесок у розмірі 340 165,65 грн., ставши засновником вказаного товариства з часткою 33,3%, ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ» внесок у розмірі 258 560,00 грн., ставши засновником вказаного товариства з часткою 50%, ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЕПЛО» внесок у розмірі 12 500 000,00 грн., ставши засновником вказаного товариства з часткою 25%, ТОВ «ВОКАТОРФ» внесок у розмірі 1 250 000,00 грн., ставши засновником вказаного товариства з часткою 50%,ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО» внесок у розмірі 20 835 300,00 грн., ставши засновником вказаного товариства з часткою 20,94%. Таким чином, загальна вартість часток у статутних капіталах господарських товариств, внесених відповідачем за рахунок спільного майна сторін протягом часу їх проживання у шлюбі становить 60 184 025,65 грн. Тому, позивач вимагає стягнення на свою користь з відповідача половини вартості внесених ним коштів у майно вказаних товариств. Крім того, сторонами за час спільного проживання було придбано транспортні засоби марки «Mitsubishi Pajero», 2007 р.в. та марки «Dacia Logan», 2008 р.в., які відповідач відчужив на користь інших осіб 21.12.2021 року без дозволу позивача, а тому, позивач просить стягнути на свою користь компенсацію половини їх вартості. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що склад майна подружжя було визначено у рамках розгляду справи №381/2977/22, а тому даний позов подано як збільшення позовних вимог у рамках розгляду вказаної справи. При цьому вказав, що вклади до статутних товариств були здійснені ним за рахунок майна, яке не є спільною сумісною власністю подружжя. Щодо продажу автомобілів зазначив, що їх було передано відповідачем ще у шлюбі, а саме, 21.12.2021 року, тоді як рішення про розірвання шлюбу ухвалено 25.05.2022 року. При цьому, вказані автомобілі були передані [PERSON] в рахунок погашення 18 000,00 доларів США, якими заволоділа позивач. Даний факт досліджувався судом у рамках розгляду справи №381/1327/22. Тому, просив суд відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що корпоративні права відповідача набуті за рахунок спільного майна подружжя, а тому, вона має законне право вимагати від відповідача компенсувати їй половину внесків. Крім того, оскільки згоди на відчуження автомобілів [PERSON] не надавала, вона має право отримати компенсацію половини їх вартості. У попередніх судових засіданнях представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідач у попередніх судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦПК України). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.07.2023 року витребувано докази щодо формування статутних внесків товариств та реєстрації права власності на автомобілі. Протокольною ухвалою суду від 16.10.2023 року до матеріалів справи долучено відзив, відповідь на відзив та докази, надані стороною відповідача. Протокольною ухвалою суду від 20.11.2023 року зобов`язану сторону відповідача подати оригінали наданих документів. Ухвалою суду від 20.11.2023 року витребувано статистичну звітність товариств. Протокольною ухвалою суду від 18.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд по суті. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2022 року у справі №381/4588/21 шлюб, зареєстрований 24 грудня 1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 410 між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т. 1 а.с. 12-14). Постановою Київського апеляційного суду від 08.09.2022 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2022 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені протягом останніх чотирьох років з 2016 року (т. 1 а.с. 15-18). У даній справі розглядається спір, серед іншого, щодо внесення відповідачем коштів до статутних капіталів товариств, за твердженнями позивача, за рахунок спільних коштів подружжя. Із витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається наступне: до ТОВ «ДЮШЕНЕЯ», код ЄДРПОУ 41209479, [PERSON] вніс кошти (внесок) у розмірі 25 000 000,00 грн., ставши засновником вказаного товариства (т. 1 а.с. 19-24); до ТОВ «ВОКАТОРФ», код ЄДРПОУ 38687010, [PERSON] вніс кошти (внесок) у розмірі 1 250 000,00 грн., ставши засновником вказаного товариства (т. 1 а.с. 25-31); до ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО», код ЄДРПОУ 40062539, [PERSON] вніс кошти (внесок) у розмірі 12 500 000,00 грн., ставши засновником вказаного товариства (т. 1 а.с. 32-38); до ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», код ЄДРПОУ 30594998, [PERSON] вніс кошти (внесок) у розмірі 258 560,00 грн., ставши засновником вказаного товариства (т. 1 а.с. 39-49); до ТОВ «ЕЛАС», код ЄДРПОУ 32932312, [PERSON] вніс кошти (внесок) у розмірі 340 168,70 грн., ставши засновником вказаного товариства (т. 1 а.с. 50-58); до ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО», код ЄДРПОУ 40639893, [PERSON] вніс кошти (внесок) у розмірі 20 835 300,00 грн., ставши засновником вказаного товариства (т. 1 а.с. 59-65). Сторона позивача, на підставі даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, просила стягнути на свою користь половину внесків [PERSON] до статутного капіталу вказаних товариств, вказуючи на презумпцію спільності майна подружжя. При цьому, судом було витребувано документи щодо формування статутних капіталів вказаних товариств, а відповідач, заперечуючи, що внесені кошти є спільними коштами колишнього подружжя, надав документи на підтвердження своєї позиції, які оцінюються судом нарівні з відомостями, наданими на виконання вимог ухвали суду від 25.07.2023 року (т. 1 а.с. 92-93). Як вбачається із договору дарування частини частки у статутному капіталі ТОВ «ВОКАТОРФ», код ЄДРПОУ 38687010 від 21.05.2019 року, [PERSON] передала у власність [PERSON] частину частки у статутному капіталі ТОВ «ВОКАТОРФ», код ЄДРПОУ 38687010 у розмірі 50%, що в грошовому виразі складає 1 250 000,00 грн. (т. 1 а.с. 179-183). Відповідний акт приймання-передачі від 21.05.2019 року надано на виконання вимог ухвали суду (т. 1 а.с. 104). Як вбачається із наданих на вимогу суду реєстраційних документів ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», код ЄДРПОУ 30594998, станом на 2011 рік, що вбачається із статуту товариства, затвердженого протоколом №8 від 30.11.2011 року, розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу складав 153 600,00 грн. (30%). Відповідно до вказаного протоколу №8 від 30.11.2011 року, 25% передано [PERSON] від засновника [PERSON] , а 5% передано [PERSON] від засновника [PERSON] . У подальшому, на підставі договору дарування частки у статутному капіталі від 12.01.2017 року, [PERSON] подарував [PERSON] частку у статутному капіталі у розмірі 20,5% статутного капіталу номінальною вартістю 104 960,00 грн. Вказану частку 16.01.2017 року [PERSON] вніс до статутного капіталу ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», про що містяться дані у протоколі №01/2017. Таким чином, загальний розмір внесених [PERSON] до статутного капіталу вказаного товариства складає 258 560,00 грн. Крім цього, згідно бухгалтерської довідки №63 від 12.10.2023 року ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», код ЄДРПОУ 30594998, станом на 01.06.2023 року, частка учасника [PERSON] у статутному капіталі у грошовому вимірі становить 258 560,00 грн. (50,5%) (т. 1 а.с. 169). Відповідно до протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Фірма «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ» від 30.11.2011 року, частка від статутного капіталу у розмірі 25% передана [PERSON] від засновника [PERSON] , а частка у розмірі 5% передана [PERSON] від засновника [PERSON] (т. 1 а.с. 171-174). Крім того, за договором дарування частки у статутному капіталі від 12.01.2017 року, [PERSON] передав у власність [PERSON] 20,5% частки статутного капіталу ТОВ «Фірма «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», номінальна вартість 104 960,00 грн. (т. 1 а.с. 175-178). У відповідності до бухгалтерської довідки ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО», код ЄДРПОУ 40639893, частка [PERSON] у статутному капіталі складає 20,94%, у грошовому вимірі 20 835 300,00 грн. Станом на 01.06.2023 року вклад [PERSON] у статутний капітал становить 14 618 146,39 грн. та проведений по обліку за внеском 03.08.2016 року у сумі 14 618 146,39 грн. по рахунку 152 (теплогенеруючі установки). Заборгованість [PERSON] по вкладу у статутний капітал станом на 01.10.2023 року становить 6 217 153,61 грн. (а.с. 188). Вказані установки [PERSON] отримав від ТОВ «Фірма«ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ» за договором комісії від 01.07.2016 року (т. 1 а.с. 193-200). При цьому, як вказано у протоколі №5/17 загальних зборів учасників ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО» від 08.08.2017 року, частка [PERSON] складає 20 835 300,00 грн. (т. 1 а.с. 106-110). Що стосується формування статутного капіталу ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО», то [PERSON] 09.10.2015 року вніс 250 000,00 грн., що вбачається із протоколу №1 установчих зборів ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО», що відображено і у статуті. 12.11.2015 року [PERSON] передав до статутного капіталу Установку по тепло утилізації відходів УТВ-1,5 та 4 000 000,00 грн., як вказано у протоколі №2 установчих зборів ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО» і у відповідних змінах до статуту. 01.07.2016 року розмір внеску [PERSON] до вказаного товариства складав 12 500 000,00 грн., що вбачається із протоколу №3 установчих зборів ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО» і відображено у статуті. Як зазначено у бухгалтерській довідці ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО», код ЄДРПОУ 40062539 №1 від 04.10.2023 року, частка [PERSON] у статутному капіталі складає 25%, у грошовому вимірі 12 500 000,00 грн. Станом на 01.06.2022 року вклад [PERSON] у статутний капітал становив 1 914 289,43 грн. та проведений по рахунку № [NUMBER] (Котел-установка по утилізації відходів УТВ-1,5-1), заборгованість по вкладу в статутний капітал становила 10 585 710,57 грн. (т. 1 а.с. 185). Зазначений котел передано [PERSON] на підставі договору комісії від 01.07.2016 року (т. 1 а.с. 193-200). Щодо формування статутного капіталу ТОВ «ЕЛАС», то під час формування статутного капіталу товариства, 15.07.2004 року [PERSON] вніс 6 834,70 грн., що вказано у протоколі №1 установчих зборів. У подальшому, 21.04.2015 року [PERSON] вніс ще 333 334,00 грн., після чого сума його внеску склала 340 168,70 грн., що становить 33,34% частки у статутному капіталі, що зазначено у протоколі №5 від 21.04.2015 року. Відповідно до бухгалтерської довідки №8 від 04 жовтня 2023 року ТОВ «ЕЛАС», код ЄДРПОУ 32932312, станом на 01.06.2022 року частка [PERSON] у статутному капіталі складає 340 168,70 грн. Станом на 01.06.2022 року його вклад у статутний капітал становив 227 071,00 грн.: 03.06.2005 року 3 371,00 грн. по рахунку 152 (комп`ютер), 22.04.2015 року - 50 000,00 грн. по рахунку 311 (грошові кошти на поточний рахунок), 23.04.2015 року - 50 000,00 грн. по рахунку [NUMBER] (грошові кошти на поточний рахунок), 24.04.2015 року - 46 700,00 грн. по рахунку 311 (грошові кошти на поточний рахунок), 27.04.2015 року -45 000,00 грн. по рахунку 311 (грошові кошти на поточний рахунок), 07.05.2015 року - 32 000,00 грн. по рахунку 311 (грошові кошти на поточний рахунок). Заборгованість [PERSON] по вкладу в статутний капітал на 01 червня 2022 року становила 113 097,70 грн. (т. 1 а.с. 201). При цьому, як вбачається із розписки від 21.04.2015 року, кошти у сумі 225 000,00 грн. [PERSON] отримав від [PERSON] для їх внесення до статутного капіталу ТОВ «ЕЛАС» (т. 1 а.с. 202). Як вказано у бухгалтерській довідці №63 від 03.10.2023 року ТОВ «ДЮШЕНЕЯ», код ЄДРПОУ 41209479,частка [PERSON] у статутному капіталі складає 25 000 000,00 грн.Станом на 01.06.2022 року його вклад у статутний капітал становив 10 950 000,00 грн.: 19.05.2017 року - 950 000,00 грн. по рахунку 152 (земельна ділянка), 18.05.2018 року - 10 000 000,00 грн. по рахунку 152 (лінія переробки торфу). Заборгованість [PERSON] по вкладу в статутний капітал на 01 червня 2022 року становила 14 050 000,00 грн. (т. 1 а.с. 205). При цьому, стороною відповідача надано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.03.2017 року, з якого вбачається, що [PERSON] купив земельну ділянку за 61 800,00 грн. за кошти, що є спільною сумісною власністю подружжя та за згодою дружини [PERSON] (п. 15) (т. 1 а.с. 206-209). Про передачу в статутний капітал товариства лінії переробки торфу [PERSON] вартість 10 000 000,00 грн. надано протокол №10 загальних зборів учасників ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» від 18.05.2018 року (т. 1 а.с. 210). При цьому, як вбачається із Протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» від 07.03.2017 року, [PERSON] вніс до статутного капіталу 25 000 000,00 грн. (т. 1 а.с. 136). Надані відповідачем розписки про взяття коштів у борг, твердження про формування статутного капіталу товариств за рахунок майна, довідки про розмір вкладів станом на 2022 рік судом сприймаються критично та оцінюються виключно на рівні документів про формування статутного капіталу товариств, у яких чітко відображається розміри внесків до статутного капіталу за рахунок коштів [PERSON] . Статтею 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В свою чергу, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім того, як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 25.11.2015 року по справі №6-2333цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за яке таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Аналогічна правова позиція також викладена й в постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 року по справі №6-79цс13. Норми ст.ст. 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України. Згідно із частиною першою зазначеної статті особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3 ст. 89 ЦПК України). Судом було встановлено, що статутний капітал до ТОВ «ВОКАТОРФ», код ЄДРПОУ 38687010 у сумі 1 250 000,00 грн. було внесено [PERSON] , оскільки вказану частку на підставі договору дарування від 21.05.2019 року йому передала [PERSON] . Що стосується формування внесків до статутного капіталу ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ», код ЄДРПОУ 30594998, то станом 30.11.2011 року розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу складав 153 600,00 грн. (30%). При цьому, 25% передано [PERSON] від засновника [PERSON] , а 5% передано [PERSON] від засновника [PERSON] . У подальшому, на підставі договору дарування частки у статутному капіталі від 12.01.2017 року, [PERSON] подарував [PERSON] частку у статутному капіталі у розмірі 20,5% статутного капіталу номінальною вартістю 104 960,00 грн. Вказану частку 16.01.2017 року [PERSON] вніс до статутного капіталу ТОВ «ПРОМГАЗТЕХНОЛОГІЯ». Таким чином, загальний розмір внесених [PERSON] до статутного капіталу вказаного товариства складає 258 560,00 грн., які були передані йому від інших осіб, а не внесені самостійно. Таким чином, внески [PERSON] до статутного капіталу вказаних товариств не мають враховуватися при поділі майна подружжя. Натомість, як вбачається із наявних документів, 08.08.2017 року [PERSON] вніс до статутного капіталу ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО» 20 835 300,00 грн., 09.10.2015 року [PERSON] вніс до статутного капіталу ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО» 250 000,00 грн.,. 12.11.2015 року - 4 000 000,00 грн., а станом на 01.07.2016 року розмір внеску [PERSON] до вказаного товариства складав загальний розмір 12 500 000,00 грн. 15.07.2004 року [PERSON] вніс до статутного капіталу ТОВ «ЕЛАС»6 834,70 грн., а 21.04.2015 року [PERSON] вніс ще 333 334,00 грн., після чого сума його внеску склала 340 168,70 грн., що становить 33,34% частки у статутному капіталі. 07.03.2017 року, [PERSON] вніс до статутного капіталу ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» 25 000 000,00 грн. Як вказано у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі №3-38цс15, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Таких по суті висновків дійшов і суд касаційної інстанції під час розгляду касаційних скарг у справах № 6-39503св12, 6-39768ск12, 6-49553св12, 6-23274св13, 6-38503св14, 6-33283св14 в частині, що стосується неврахування при поділі спільного майна подружжя вартості внеску до статутного капіталу товариства. Крім того, згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, Відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК, майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Оскільки внесені кошти до статутного капіталу ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО», ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО», ТОВ «ЕЛАС» та ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» є власністю вказаних товариств, проте внески було здійснено [PERSON] за час його перебування у шлюбі з [PERSON] за рахунок спільних коштів подружжя, так як презумпцію спільності майна подружжя відповідачем не спростовано, а надані ним документи суд оцінює виключно з врахуванням отриманих на вимогу суду реєстраційних документів щодо формування статутного капіталу, у [PERSON] наявне право вимагати від відповідача компенсацію половини внесених коштів, а тому, її вимоги ґрунтуються на положеннях закону, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у цій частині. Стосовно вимог про стягнення компенсації за відчужені у 2021 рокуавтомобілі, тобто за час перебування у зареєстрованому шлюбі,за твердженням позивача без її згоди, варто зазначити наступне. Відповідно до листа ТСЦ МВС №3242 від 11.08.2022 року №31/10/3242-478, за [PERSON] з 25.06.2014 року був зареєстрований автомобіль «DaciaLogan», 2008 р.в., сірого кольору, об`єм двигуна 1598, та 21.12.2021 року перереєстровано на іншу особу. З 15.10.2009 року був зареєстрований автомобіль «MitsubishiPajero», 2007 р.в., бежевого кольору, об`єм двигуна 2972, та 21.12.2021 року перереєстровано на іншу особу (т. 1 а.с. 66). Згідно листа ТСЦ МВС №3244 від 09.08.2022 року №31/10-30104-189, 08.09.2012 року на ім`я [PERSON] зареєстровано автомобіль «MitsubishiPajero», 2007 р.в., бежевого кольору (а.с. 67). Крім того, на запит суду ТСЦ МВС №3244 листом від 12.08.2023 року №31/10-3244-427 повідомив, що за [PERSON] 21.07.2010 року були зареєстровані автомобілі «MitsubishiPajero», кузов [NUMBER] та 25.06.2014 року «DaciaLogan», кузов [NUMBER] . 21.12.2021 року в ТСЦ 3247 (м. Буча) вищевказані автомобілі було перереєстровано на інших власників (т. 1 а.с. 101). Тобто, не дивлячись на те, що інформація про час набуття [PERSON] у власність авто марки «MitsubishiPajero» різняться у вказаних листах, проте, співпадають із часом перебування сторін у шлюбі, суд приходить до висновку, що спірні транспортні засоби набуто подружжям у шлюбі та відчужено [PERSON] , оскільки на його ім`я автомобілі були зареєстровані, у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Як вказано у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За умовами ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Натомість, під час розгляду справи позивачем не було доведено, що автомобілі відповідач продав без її згоди, враховуючи що станом на 21.12.2021 року сторони ще перебували у зареєстрованому шлюбі. Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги вимоги чинного законодавства України, зважаючи на обставини, встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за половину внесків до статутних капіталів ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО», ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ЕКОТЕПЛО», ТОВ «ЕЛАС» та ТОВ «ДЮШЕНЕЯ». Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 13 420,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial