Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

У серпні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з навчанням розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона навчається на 4 курсі Чернівецького кооперативного фахового коледжу економіки і технологій, спеціальність - туризм, денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 01.02.2024 року. Навчання потребує матеріальних витрат на харчування, проживання, проїзду, канцелярські товари, книги, а також позбавляє можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її батьком, працездатним та здоровим і може у повній мірі сплачувати аліменти на утримання. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання було задоволено. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2024 року заяву представника відповідача [PERSON] було задоволено та заочне рішення суду - скасовано, справу призначено до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У заяві від 25.04.2024 р. додатково зазначила, що до її повноліття батько сплачував аліменти, але з настанням повноліття сплати зупинились. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що він є не працевлаштованим, про що свідчать дані з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, що на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, 2010, 2016 та 2024 років народження, та на теперішній час непрацездатна дружина, тому не має можливості підтримувати матеріально позивачку, яка здобуває вже другу освіту тощо (а.с.24,51). У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з вимогами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, відповідач у справі доводиться батьком повнолітній [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.05.2006 року відділом реєстрації актів громадянського стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №507. [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання Чернивецього національного університету імені Ю.Федбковича на факультет педагогіки, психології та соціології роботи, що підтверджується довідкою №600.23 від 26.12.2023 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Судом встановлено, що відповідач має трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 19.10.2010 року Відділом ДРАЦС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 799), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16.03.2016 року Відділом ДРАЦС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 302), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22.03.2024 року Ізмаїльським відділом ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 203), (а.с.31, 32,52). Згідно копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 16.04.2024 р. доходи у [PERSON] - відсутні. Інших даних, а саме, щодо наявності доходів у відповідача, суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed