Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

28.08.2023 [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якому заявила вимоги: - визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] транспортного засобу - автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 134 400,00 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 10.06.2014 знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11.05.2021 розірвано. У період шлюбу вони придбали спільне нерухоме майно, яке розділили добровільно, а також (30.10.2019) придбали автомобіль марки Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який відповідач продав без відома і згоди позивачки у період шлюбу (27.01.2021), але після звернення позивачки до суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки автомобіль продано відповідачем за ціною, яку їй відповідач не повідомив, позивачка просить поділити спільне майно шляхом стягнення з нього грошової компенсації за 1/2 частини ринкової вартості автомобіля. Ухвалою від 15.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив підготовче засідання на 16.10.2023 на 12 год. 30 хв.; установив відповідачу строк на подання відзиву. 10.10.2024 відповідач подав відзив на позов, у якому заперечив позов повністю, просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що він: 1). Проінформував дружину про відчуження автомобіля і кошти, отримані від продажу, вони разом витрачали. Крім того, частину коштів отримала дружина, і лише після розірвання шлюбу придбала автомобіль, щоб він не був об`єктом поділу майна подружжя. Автомобіль, який придбала дружина - DAEWOO MATIS, номер [NUMBER]. Дружина не повідомила його про розірвання шлюбу і він дізнався про це лише з ухвали Броварського міськрайонного суду від 22.02.2021 у справі № 361/597/21. 2). До шлюбу він мав у власності автомобіль DAEWOO LANOS. Вони з дружиною продавали і купували все нові, і нові автомобілі, і останню за спільного життя купили Hyundai Accent, 2012 року. Таким чином, він стверджує, шо Hyundai Accent, куплений за гроші від продажу DAEWOO LANOS (не враховуючі автомобілі куплені раніше від продажу попередніх), і є його приватною власністю, оскільки якщо перший автомобіль належав йому на праві приватної власності, то і наступні автомобілі теж, тому що при їх продажу кошти вкладалися в наступний, і так далі... 3). Згідно Виписки з його валютного рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.10.2023 видно, яку суму вони витрачали з Позивачем на місяць. Тоді вважає, що отримані за спірний автомобіль кошти витрачені в інтересах родини. 14.12.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 06.02.2024 о 15 год. 00 хв.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядку дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити надані сторонами письмові докази. В судовому засіданні по суті 22.04.2024 позивач та її представник підтримали позов повністю, позивачка пояснила, що з моменту подання нею заяви про розірвання шлюбу у грудні 2020 року вони з відповідачем окремо харчувалися, здійснювали витрати кожен на себе. Відповідач повністю позов не визнав, пояснив, що позивачка надала йому усну згоду на продаж автомобіля. Отримані кошти він витратив на роздачу боргів, однак не може надати суду підтвердження цього, а також на інші потреби родини, що підтверджується випискою по його рахунку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. 10.06.2014 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 11). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2021 у справі № № 361/597/21, яке набрало законної сили 11.06.2021, шлюб між подружжям розірвано (а.с. 13). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція статті 60 СК України свідчить про застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Автомобіль Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] з 30.10.2029 до 27.01.2021 (а.с. 14-16). Оскільки зазначений автомобіль набутий сторонами під час перебування у шлюбі, до відчуження його відповідачем іншій особі він був об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З метою визначення вартості середньої ринкової вартості подібного спірного автомобіля позивачка звернулась до ТОВ «Консалтингове агентство «Святозаров і партнери» (сертифікат оцінювача № 655/20 від 29.07.2020) (а.с. 18-26). Згідно з довідкою ТОВ «Консалтингове агентство «Святозаров і партнери», середня ринкова вартість 1/2 частини автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , 1591 куб. см., станом на 25.07.2023 становить 134 400,00 грн (а.с. 18-19). Відповідач на спростування наданої позивачем оцінки власну оцінку спірного автомобіля не надав, клопотань про призначення товарознавчої експертизи не заявляв, тому при визначенні вартості спірного мана суд виходить з наявної у матеріалах справи оцінки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінюючи надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що відповідач не довів, що відчуження спільного автомобіля було здійснено за згодою позивача, як не довів і те, що позивач отримала половину вартості від його реалізації. У даному випадку належними та допустимими доказами підтвердження зазначених відповідачем обставин повинні бути письмові докази - надання позивачем згоди на відчуження автомобіля та отримання половини коштів від його реалізації. Виписка про рух коштів по рахунку відповідача в АТ «Універсалбанк» за період з 01.01.2021 по 31.05.2021 не є достатньою для підтвердження доводів відповідача, що кошти у розмірі 268 800 (134 400,00х2) грн, отримані ним від продажу спірного автомобіля, він витратив в інтересах родини, оскільки за більшістю платежів неможливо ідентифікувати, на кого здійснені витрати, наприклад, такі платежі, як: перекази на різні картки, платежі по IBAN,авто, розваги та спорт Ютуб, Інше Гугл, кафе та ресторани, авто (а.с. 46-89). Доводи позивача про те, що у зв`язку з тим, що до шлюбу він мав у власності автомобіль DAEWOO LANOS, вони з дружиною продавали і купували все нові, і нові автомобілі, і останню за спільного життя купили Hyundai Accent, 2012 року, тому Hyundai Accent, куплений за гроші від продажу DAEWOO LANOS (не враховуючі автомобілі куплені раніше від продажу попередніх), є його приватною власністю, оскільки якщо перший автомобіль належав йому на праві приватної власності, то і наступні автомобілі теж, тому що при їх продажу кошти вкладалися в наступний, і так далі, суд відхиляє, тому що придбання у шлюбі інших автомобілів та їх продаж без письмової згоди дружини - не є предметом спору у цій справі, а доказів придбання спірного Hyundai Accent саме за кошти від продажу DAEWOO LANOS, матеріали справи не містять. Після розірвання сторонами 11.05.2021 шлюбу, відповідач придбав у приватну власність автомобіль Geely Emgrand, 2016 року випуску, дата реєстрації 13.10.2021 (а.с. 17). Доводи відповідача, що позивачка за кошти, отримані від половини вартості відчуженого автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , придбала автомобіль DAEWOO MATIS, номер [NUMBER] , щоб він не був об`єктом поділу майна подружжя, не підтверджені жодними доказами, оскільки згідно з копією довідки Територіального сервісного центру № 3243 ГСЦ в Київській обл. № 31/10/3243-1452 від 26.10.2023 станом на 26.10.2023 за [PERSON] транспортні засоби не значаться (а.с. 101, 106 ). Згідно з інформацією Головного сервісного центру № 3243 в Київській обл. № 31/10/3243-1551 від 16.11.2023 у період з 11.06.2021 по 26.10.2023 за [PERSON] транспортні засоби не значаться (а.с. 107-108). Оскільки в силу презумпції поширення режиму спільної сумісної власності на усе майно, що придбане подружжям в період шлюбу, яку не спростував відповідач, автомобіль Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , до його відчуження відповідачем, належав сторонам на праві спільної сумісної власності в силу вимог закону - ст. 60 Сімейного кодексу України, вимога про визнання його спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає. Окрім того, на момент подання позову і ухвалення судом рішення спірний автомобіль відчужено відповідачем іншій особі, право власності якої у цій справі не оспорюється, вимога про визнання договору купівлі-продажу цього автомобіля недійсним позивачкою не заявлялася. Водночас відповідач не спростував доводів позивачки про відсутність її згоди на відчуження спільного автомобіля, не надав заперечень щодо визначення ринкової вартості автомобіля, тому суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації за 1/2 частку ринкової вартості спірного автомобіля. Враховуючи, що матеріали справи письмової згоди позивачки на відчуження автомобіля та отримання половини коштів від його реалізації не містять, задоволенню підлягає вимога позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації за 1/2 частку відчуженого ним без згоди позивачки автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який належав їм на праві спільної сумісної власності, - у розмірі 1/2 його середньої ринкової вартості, яка складає 134 400,00 гривень, яка є належним і ефективним способом захисту порушеного відповідачем права власності позивачки (а саме - її правомочності розпоряджатися спільним автомобілем). У зв`язку із задоволенням позову на повністю заявлену ціну позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 344,00 гривень.

Outcome: partial