Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому позивач просив суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти в загальному розмірі 211\~203,00 гривень, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01 липня 2021 року, між ним та [PERSON] було укладено Договір позики грошей на загальну грошову суму у розмірі 75 469,50 (сімдесят п?ять тисяч чотириста шістдесят дев?ять) гривень 50 копійок, що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,05 грн. за 1 дол. США), становить 2 790,00 (дві тисячі сімсот дев?яносто) доларів США 00 центів. Зазначає, що виконав умови Договору позики, а саме передав Відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 75 469,50 (сімдесят п?ять тисяч чотириста шістдесят дев?ять) грн. 50 коп., що підтверджується власноруч складеною Відповідачем розпискою від 01.07.2021 року. Також, 01.07.2021, між [PERSON] та [PERSON] , було укладено Договір застави транспортного засобу, відповідно до якого передбачено, що відповідно до цього договору забезпечується заставою виконання відповідачм зобов?язань за Договором позики грошових коштів, укладеним 01 липня 2021 року, надалі за текстом - основний договір, а саме: повернення позики у розмірі 75469,50 грн. (Сімдесят п?ять тисяч чотириста шістдесят дев?ять гривень 50 копійок) в строк до 01.11.2021 р. (першого листопада дві тисячі двадцять першого року). Станом на день складання дійсної позовної заяви Відповідачем не зроблено всіх належних виплат задля погашення наявної заборгованості за Договором позики від 01.07.2021 року, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.51) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.61) Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив у визначений судом строк відповідач не подав, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК\~та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч. 1 та 2\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно\~ст. 57 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 та 2\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно зі\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 липня 2021 року, між [PERSON] (надалі Позикодавець) та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (надалі - Позичальник) було укладено Договір позики грошей (надалі - Договір позики) на загальну грошову суму у розмірі 75 469,50 (сімдесят п?ять тисяч чотириста шістдесят дев?ять) гривень 50 копійок, що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,05 грн. за 1 дол. США), становить 2 790,00 (дві тисячі сімсот дев?яносто) доларів США 00 центів (надалі за текстом Договір позики). (а.с.26-27) Відповідно до п.3 вказаного Договору позики сторони домовилися, що Позичальник зобов?язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 01.11.2021 (першого листопада дві тисячі двадцять першого) року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до цього Договору повинні бути викладеними в письмовій формі. Всі додаткові угоди щодо внесення змін та доповнень до цього Договору складають його невід?ємну частину. Згідно з п. 3.1. Договору позики сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики (частини позики) відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення позики (частини позики). Відповідно до п. 3.2. Договору позики повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятися 01 числа кожного місяця за наступним графіком: до 01.08.2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 135,00 (сто тридцять п?ять) доларів США 00 центів; до 01.09.2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 250,00 (двісті п?ятдесят) доларів США 00 центів; до 01.10.2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 250,00 (двісті п?ятдесят) доларів США ОО центів, а решту суми у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде становленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату довернення частини позики, становитиме 2 155,00 (дві тисячі сто п?ятдесят п?ять) доларів США 00 центів - по 01.11.2021 (першого листопада дві тисячі двадцять першого). Також, 01.07.2021, між [PERSON] (надалі Заставодержатель) та [PERSON] (надалі - Заставодавець) було укладено Договір застави транспортного засобу (надалі - Договір застави).(а.с.40-45) Пунктами 1-2 Договору застави передбачено, що відповідно до цього договору забезпечується заставою виконання Заставодавцем зобов?язань за Договором позики грошових коштів, укладеним 01 липня 2021 року, надалі за текстом - основний договір, а саме: повернення позики у розмірі 75469,50 грн. (Сімдесят п?ять тисяч чотириста шістдесят дев?ять гривень 50 копійок) в строк до 01.11.2021 р. (першого листопада дві тисячі двадцять першого року). Відповідно до п.п. 5, 6 Договору застави, Предметом застави є транспортний засіб марки BMW, модель 5201, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 19 січня 2021 року ТСЦ 5141. Предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 19 січня 2021 року ТСЦ 5141. Як зазначається в розписці від 01.07.2021р., [PERSON] отримав від [PERSON] , гроші за довором позики від 01.07.2021 року у сумі 75 469 (сімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень 50 копійок та зобов?язується повернути їх до 01.11.2021року. (а.с. 25) Станом на день складання дійсної позовної заяви Відповідачем не зроблено всіх належних виплат задля погашення наявної заборгованості за Договором позики від 01.07.2021 року. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~на підтвердження\~договору та\~його умов\~може бути\~представлена розписка\~позичальника або\~інший документ,\~який посвідчує\~передання йому\~позикодавцем визначеної\~грошової суми\~або визначеної\~кількості речей.\~Розписка підписана\~відповідачем є\~підтвердженням укладення\~договору. Однак відповідачем грошові пошти так повернуто і не було, незважаючи на те, що термін повернення боргу давно сплинув. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику у\~строк та\~в порядку,\~що встановлений\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивач належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання не виконав, отримані в борг кошти, не повернув. Закінчення строку договору, відповідно до ч. 4\~ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Аналізуючи долучену позивачем до матеріалів справи розписку, судом встановлено, що розписка написано власноручно позичальником - відповідачем, тобто факт укладення договору і отримання позичальником коштів за договором підтверджено належним (письмовим) доказом. Сторони дотримались письмової форми договору. Таким чином, позивач довів факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписці умовах, тобто виконання ним умов договору. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, нормами діючого\~ЦК України\~визначені виконання грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 533 ЦК України\~1) грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.2) якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Матеріалами справи встановлено, що предметом Договору позики укладеного між сторонами 01.07.2021 року є гроші в сумі 75\~469 (сімдесят п?ять тисяч чотириста шістдесят дев?ять) гривень 50 копійок, що в еквіваленті на день підписання договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,05 грн. за 1 дол. США), становить 2 790,00 (дві тисячі сімсот дев?яносто) доларів США 00 центів. Однак, згідно з п. 3.1. Договору позики сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики (частини позики) відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення позики (частини позики). Також відповідно до умов договору, а саме п.8 Договору позики в разі, якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частину) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням: - встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; - 100% (сто процентів) річних від простроченої суми; пеню у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання, за кожний день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору; штраф у розмірі 5 відсотків від суми позики за кожне порушення строків оплати позики. Відповідно до наданого розрахунку позивача всього за договором позики грошей заборгованість Відповідача перед Позивачем складає: 2 161 048,37 (Два мільйони сто шістдесят одна тисяча сорок вісім) гривень 37 копійок. Однак, враховуючи, що сума нарахованих штрафних санкцій та пені в загальному розмірі на день подання дійсної заяви складає 2 055 446,87 (Два мільйони п?ятдесят п?ять тисяч чотириста сорок шість ) гривень 87 копійок та значно перевищуюче суму боргу у розмірі 105 412,25 (Сто п?ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 25 копійок за Договором позики грошей, Позикодавцем було прийнято рішення щодо зменшення розміру нарахованої пені, штрафів, нарахувань за ст. 625 КУ та встановити її на рівні 105 412,25 (Сто п?ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 25 копійок. Таким чином, сума боргу Позичальника перед Позикодавцем складає: 105 412,25 (Сто п?ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 25 копійок за Договором позики грошей + 105 412,25 (Сто п?ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 25 копійок сума нарахованих штрафних санкцій та пені станом на день подання позовної заяви, що в загальному розмірі складає 211 203,00 (Двісті одинадцять тисяч двісті три) гривні 00 копійок. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог щодо суми боргу за договором позики від 01.07.2021 року в розмірі 211\~203,00 грн.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього у відповідності зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2112,03 гривень. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підтвердження\~своїх повноважень\~та понесених\~витрат позивача\~на правничу\~допомогу, представник позивача надав до суду ордер серія ВН № 1304113 від 03 жовтня 2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 761 від 31 травня 2012 року, договір від 01.10.2021 року про надання правової допомоги, попередній розрахунок суми судових витрат від 26.12.2023 року, акт розрахунку до договору про надання правової допомоги від 03.10.2023 року. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Так, судом встановлено, що згідно Договору про надання правової допомоги 01.10.2021 року, сторони досягли згоди, щодо порядку оплати послуг адвоката наданих у зв`язку з виконанням цього договору. (а.с.36-39) Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ, ухваленому в справі «Бєлоусов проти України», констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Статтею 137 ЦПК Українивизначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспіввісними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання та оформлення позову та пояснень), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. З урахуванням викладеного, суд частково задовольняє вимогу представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, саме у розмірі 10 000 грн.

Outcome: partial