Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 серпня 2017 року у Сватівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2017 року. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. Сторони проживають окремо та оскільки на утриманні позивачки перебуває їх малолітня донька, яка проживає разом з нею, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 25 липня 2022 року, просить залишити проживати їх дочку разом з нею. Вважає, що проживання неповнолітньої дитини разом з нею, відповідатиме її інтересам та якнайкращому забезпеченню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надіславши на адресу суду заяву про визнання позову, просить справу слухати у його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2\~статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~\~ \~Частини 1, 4\~статті 206 Цивільного процесуального кодексу України\~ визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у позивачки та відповідача існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 серпня 2017 року у Сватівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис про шлюб № 85. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 292. Її батьками записані сторони по справі. Згідно довідок № 6120-5001910420, № 6120-5001910528 від 25.07.2022, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце перебування: [ADDRESS] . Згідно довідки № 6331-5002750737 від 09.05.2023, [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце перебування: [ADDRESS] . Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. Водночас, згідно\~статті 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності зі\~статтею 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частини 1\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Вирішуючи заяву позивачки про залишення місця проживання дитини після розірвання шлюбу разом з нею, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15.01.2020. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Судом встановлено, що на даний час неповнолітня дитина фактично проживає разом із позивачкою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу неповнолітню дитину слід залишити проживати із позивачкою. Вирішуючи \~питання \~розподілу судових\~витрат по\~справі,\~суд вважає,\~що їх\~слід \~ покласти\~ \~на \~ сторони\~ в\~ \~понесених \~ ними\~ \~розмірах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved