Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 13.05.2022, та стягувати щомісячно із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на її користь для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від його доходу на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати разом з нею. З часу припинення шлюбних відносин відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не цікавиться життям дитини, не вчиняючи дій на спілкування із дитиною. Крім цього, після відвідування працівників служби у справах дітей відповідач не погасив заборгованість по аліментах у розмірі 81681,05 грн, не приділяючи увагу дитині у будь-якому вигляді. Позивач [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON] , забезпечує його усім необхідним та піклується про його фізичний і духовний розвиток. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13.05.2022 у справі № 382/136/22, є недостатнім з огляду на збільшення ринкових цін. 30.11.2023 ухвалою Яготинського районного суду Київської області справу передано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 25.12.2023 справа надійшла до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 26.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.01.2024, зобов`язано третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради (Служба) надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дитини [PERSON] . Підготовче засідання від 25.01.2024 відкладено у зв`язку з неявкою третіх осіб на 13.02.2024. Підготовче засідання від 13.02.2024 відкладено за клопотанням представника третьої особи на 29.02.2024. Підготовче засідання від 29.02.2024 відкладено за клопотанням представника третьої особи на 20.03.2024. 15.03.2024 до суду надійшли рішення виконавчого комітету Яготинської міської ради № 85 від 04.03.2024 із висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Підготовче засідання від 20.03.2024 знято з розгляду на 12.04.2024 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої справи. У підготовчому засіданні 12.04.2024 закінчено підготовчі дії, призначено розгляд справи по суті на 03.05.2024. Від сторін заяв або клопотань не надходило. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву на подавав та причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позовні вимога підтримала, оголосивши зміст рішення виконавчого комітету Яготинської міської ради № 85 від 04.03.2024 із висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Суд, ураховуючи положення ст. 280 ЦПК України, належні повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши думку сторін та інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Батьками [PERSON] , [INFO] , указано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а/с 11). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 13.05.2022 у справі № 382/111/22, що 13.06.2022 набрало законної сили (а/с 9). Рішенням цього ж суду від 13.05.2022 у справі № 382/136/22, що набрало законної сили 13.06.2022, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а/с 10). Як убачається із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № [NUMBER] від 08.08.2023 проводиться примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] . Заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 81681,05 грн (а/с 16-17). Довідкою № 34 від 28.08.2023, виданої ЗДО № 3 «Ромашка», підтверджується те, що [PERSON] , 2020 р.н., є вихованцем даного ясла-садку та відповіно до інформації від вихователя батько не підтримує контакту із дитиною та не цікавиться її успіхами (а/с 12-13). Акт обстеження депутата Яготинської міської ради [PERSON] від 20.09.2023 засвідчує відомості про склад осіб, проживаючих у будинку по [ADDRESS] , до яких входить [PERSON] та її син [PERSON] .Зі слів свідків до дитини не приїжджає її батько [PERSON] (а/с 14). Даний акт у частині відомостей про батька [PERSON] . суд вважає недопустимим доказом у зв`язку з тим, що такі відомості є показаннями з чужих слів відповідно до ст. 90 ЦПК України. За психологічною характеристикою на [PERSON] , складеною психологом ЗДО № 3 «Ромашка» [PERSON] , дитина відповідає віковим нормам, на малюнку відповідно до проективної методики «Малюнок сім`ї» намалювала двох тат, для неї значимими в сім`ї є мама та тітка, тато має мінімальний вплив у сім`ї, дитина часто асоціює дідуся з татом, татом називає дідуся (а/с 18). Суд уважає даний доказ допустимим та належним. Відповідь Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради від 30.08.2023 № 01-22/419 містить відомості роз`яснювального характеру про те, що відповідно до ст. 141, 142, 157 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, посилання за інформацією Служби на заперечення [PERSON] проти позбавлення батьківських прав (а/с 17). Даний документ не має доказового значення у справі, оскільки відповідач має право висловити свою позицію до спору та за згодою бути допитаним у якості свідка в разі відсутності доказів зі своєї сторони. Виконавчим комітетом Яготинської міської ради прийнято рішення від 04.03.2024 № 85 «Про доцільність доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] », до якого додано відповідний висновок. Означеним висновком виконавчого комітету Яготинської міської ради встановлено, що [PERSON] неодноразово запрошувався та не з`явився до Служби, під час спілкування з яким раніше з`ясовано про його бажання спілкуватись з сином [PERSON] , приймати участь у його вихованні, забезпечувати його матеріально. [PERSON] утримує та створила усі необхідні умови для розвитку сина, з яким проживає за визначеною вище адресою. Із представлених навчальним закладом вбачається, що вихованням та утриманням займається лише мати [PERSON] , яка підтримує зв`язок із педагогами. Батька [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Яготинській міській раді, останній не з`явився та не надав доказів щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав. Указані фактори як кожен окремо, так і у своїй сукупності, на думку органу опіки та піклування, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, оскільки він не цікавиться життям та розвитком дитини, не спілкується з ним та не дбає про його здоров`я та матеріальне забезпечення (а/с 80-82). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, статтею 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пунктах 16, 18 постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У рішенні від 30.06.2020 у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. У цій справі ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник міг і повинен був усвідомлювати, що таке тривале і повне розставання з його сином, зокрема, враховуючи юний вік останнього в той час, коли їх контакт припинився, може призвести лише до значного ослаблення, якщо не повного розриву, зв`язку між ними і відчуження дитини від нього (§ 52). Саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним і його сином і підштовхнула результат справи проти нього. Очевидно, що позбавлення заявника батьківських прав не більше ніж анулювало юридичний зв`язок між заявником і його сином. Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин протягом семи років, що передували цьому рішенню, не можна сказати, що воно негативно вплинуло на ці відносини (§ 54). Існуючі сімейні зв`язки між подружжям і дітьми, про яких вони фактично піклуються, зумовлюють захист відповідно до Конвенції. Більш того, якщо минув значний проміжок часу з того моменту, як дитина жила разом зі своїми біологічними батьками, то інтерес цієї дитини в тому, щоб його de facto сімейна ситуація знову не змінилася, може домінувати над інтересами батьків, щоб їх сім`я возз`єдналася (§ 55). У відповідності до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.12.2021 у справі № 311/563/20 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З оцінки представлених у справі доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] усунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] , 2020 р.н., матеріально її не утримує, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, не цікавиться її станом та не спілкується щонайменше з квітня 2023 року. Малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , остання самостійно займається його вихованням та утриманням, бере участь у здобутті ним дошкільної освіти. [PERSON] створені необхідні умови для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля її малолітньої дитини, що вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Проаналізувавши докази у справі, суд дійшов до до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина, не здійснює належного догляду за ним, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її розвитку. В цілому відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідними речами та засобами, харчуванням, що порушує принципи Конвенції ООН про права дитини та вимоги статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Суд ураховує те, що про ухилення одним з батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може свідчити не лише ненадання матеріального забезпечення кимось із батьків, але й брак спілкування, моральної та психологічної підтримки дитини, нездійснення участі у вихованні та розвитку дитини, незабезпечення потрібним харчуванням та лікуванням тощо. Суд вважає, що позивач навів обґрунтовані посилання на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, контакту з дитиною не має і не вживав жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитину, не надає матеріальної підтримки в добровільному порядку, аліменти за рішенням суду належним чином не сплачував, тобто без поважних причин усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням наведених висновків Верховного Суду та встановлених у цій справі обставин, судом може розцінюватися заявлені позовні вимоги як достатню підставу для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав. Суд роз`яснює, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Суд вважає, що позов у частині вимоги про збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13.05.2022 у справі № 382/136/22, не підтверджений жодними доказами, а тому слід відмовити у задоволенні позову в цій частині. Наявність заборгованості зі сплати аліментів у відповідача не є підставою для збільшення їх розміру. Так, статтею 192 СК України передбачено невичерпний перелік підстав для збільшенння (зменшення) розміру аліментів, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав було сплачено судовий збір, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial