Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

у лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання, з якою проживає малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня звернення до суду із даним позовом і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що 22.09.2020 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає спільно з позивачем. Здійснення догляду за малолітньою донькою унеможливлює самостійну трудову діяльність позивача та можливість мати особисте джерело доходів. Відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу та брати участь в утриманні дружини, як матері дитини, оскільки він є працездатним. В зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити. Ухвалою від 12.02.2024 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 15). 20.02.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому [PERSON] просить стягувати з нього аліменти на утримання позивача, з якою проживає малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/12 частки з усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що сплачує аліменти на утримання дитини, несе щомісячні додаткові витрати на її утримання в розмірі близько 1 000,00 грн; в нього наявні зобов`язання перед Державною іпотечною установою за договором фінансового лізингу, на підставі якого відповідач сплачує щомісячні платежі за квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровані та проживають позивач з донькою, а також він сплачує за житлово-комунальні послуги по утриманню цього житлового приміщення; в нього наявні зобов`язання перед АТ «КБ «ПриватБанк» за споживчим кредитом; з урахуванням щомісячного грошового забезпечення та витрат у нього залишається 15 002,80 грн; заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів завищений та нічим не обґрунтований. 26.02.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій [PERSON] зазначає, що відповідач жодної додаткової допомоги не надає; вона має непрацездатну матір; з початку 2024 року самостійно несе витрати за житлово-комунальні послуги в кватирі [ADDRESS] , а також до декретної сплачувала лізингові платежі за вказане житлове приміщення; в зв`язку з перебуванням у декретній відпустці її майновий стан суттєво погіршився. 01.03.2024 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких [PERSON] вказує, що відомості про розмір пенсії матері позивача відсутні та вона може працювати; в зв`язку з неможливістю виконання ним умов договору лізингу, саме позивач несе ризик залишитися без житла; з об`єктивних причин не може надавати позивачу матеріальну допомогу в заявленому нею розмірі. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 620. У вказаному шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сторонами визнається та не заперечується, що малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тлумачення ч. 2 ст. 84 свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як було встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає із матір`ю, позивач не працює, так як фактично перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Відповідач проходить службу в органах та підрозділах цивільного захисту з 25.08.2015 року; перебуває на посаді провідного інспектора відділу нормативно-технічної роботи, контролю за системами протипожежного захисту та ліцензування управління запобігання надзвичайним ситуаціям ГУ ДСНС у м. Києві з 22.04.2019 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 13.02.2024 року № 166/03. Судом також встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та його розмір щомісячного грошового забезпечення становить 35 324,80 грн, про що ним самим зазначено у відзиві на вказану позовну заяву. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, згідно судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 26.05.2023 року в справі № 752/9464/24. Оцінюючи доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про часткове визнання позову, суд зауважує наступне. [PERSON] є особою працездатного віку, стабільно отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні немає, матеріали справи не містять відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, скрутного матеріального становища або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру стягуваних аліментів. Водночас, позивач позбавлена такої можливості, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитинна, яка проживає разом з нею, що потребує значно більшого часу, зусиль та фінансових затрат, а як наслідок, необхідність повноцінно себе утримувати. Відтак, суд прийшов до висновку, що відповідач, в даному випадку, спроможний надати матеріальну допомогу позивачу на належному рівні, адже батько (чоловік) зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своєї дитини, яка проживає з дружиною. Згідно з ч. ч. 1,3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд враховує, що позивач проживає разом із малолітньою дитинною, отримує соціальні виплати на утримання малолітньої дитини, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 15.02.2024 року, тому інший дохід відсутній, а також те, що даний вид аліментних зобов`язань не буде перевищувати 70 відсотків відрахувань із доходів відповідача та є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, часткове визнання позову відповідачем, його стан здоров`я та матеріальне становище суд, вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/10 частки заробітку буде розумним, достатнім та справедливим. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі п. 1 ч. ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial