Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів. Після збільшення позовних вимог позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 28,01.2020, зареєстрованого в реєстрі за №7038, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 10 477, 28 грн., що виникла на підставі кредитного договору від 18.01.2016, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», право вимоги якого перейшло до відповідача; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3 030,19 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. та у розмірі 536,80 грн., сплаченого за подання заяви про забезпечення позову та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Свої вимоги аргументує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем 11.12.2023 винесено постанову від 11.12.2023 про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича №7038, виданого 28.01.2020. 3 вказаної постанови вбачається, що у неї нібито існує заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» у сумі 10 477,28 грн., що виникла на підставі кредитного договору від 18.01.2016, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», право вимоги якого перейшло до відповідача. Вищенаведені обставини її стали відомі після надходження до її роботодавця (Товариства з обмеженою відповідальністю «Уліс Дудки») листа від приватного виконавця про примусове стягнення коштів з її заробітної плати. На виконання вказаного виконавчого документа 12.12.2023 з її заробітної банківської картки списались у примусову порядку кошти у сумі 2078, 17 грн., а після подання позовної заяви додатково - 952,02 грн. Наголосила, що жодних невиконаних кредитних зобов`язань у неї не існувало та не існує. Позивачу не відомі обставини зазначені у виконавчому листі щодо наявності заборгованості перед відповідачем. За весь час їй не надходило жодних листів, дзвінків тощо про наявність заборгованості та необхідність її погашення. Вважає дії відповідача та третіх осіб незаконними та такими, що підлягають скасуванню з поверненням безпідставно списаних коштів. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №7038, вчиненого 28 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», у виконавчому провадженні № [NUMBER], що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, до набрання законної сили рішенням суду в цивільній справі. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання тавитребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича належним чином завірені документи, на підставі яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис №7038 від 28.01.2020 року та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП [NUMBER]. 22.02.2024 року від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., на виконання ухвали про витребування доказів, надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER]. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. ухвала судді від 25 грудня 2023 року про витребування доказів не виконана. 01.03.2024 року до суду від відповідача було подано клопотання про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.04.2024 року у задоволенні заяви відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про врегулювання спору за участю судді відмовлено. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. 01.03.2024 року надав суду заяву про визнання позову, в якій просив задовольнити позовні вимоги позивача. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час призначення судового засідання, клопотань та заяв до суду не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що 28.01.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 7038. Відповідно до даного виконавчого напису, нотаріус запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 6251016247 від 18.01.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] за період з 13.07.2017 року по 22.01.2020 року включно, суму у розмірі: 5 029,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 182,54 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 3 065,67 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10 427,28 грн. 03.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Оніщенком Д.С. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] - про стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 7038 від 28.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., заборгованості за кредитним договором від 18.01.2016 року у розмірі 10 427,28 грн., на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Постановою приватного виконавця Бердара М.М. від 14.04.2021 року на підставі заяви стягувача від 05.04.2021 року вказане виконавче провадження було передано приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Чучкову М.О. 19.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. прийнято виконавче провадження № [NUMBER] - про стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 7038 від 28.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., заборгованості за кредитним договором від 18.01.2016 року у розмірі 10 427,28 грн., на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Крім того, 19.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду в сумі 1 042,72 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. від 10.08.2023 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі 199,00 грн. 11.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. на підставі виконавчого напису № 7038 від 28.01.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Як вбачається з роздруківки виписки з рахунку позивача та платіжної інструкції № 1499 від 20.12.2023 року на виконання платіжної інструкції № 1288 від 11.12.2023 року щодо виконання вказаного виконавчого документа списались у примусову порядку (отримувач ПВ Чучков М.О. ) 12.12.2023 року кошти у сумі 2078, 17 грн. та 20.12.2023 року кошти у сумі 952,02 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих Товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, оскільки судом установлено, що спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що у своїй сукупності є порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 28.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. зареєстрований у реєстрі за № 7038, яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6251016247 від 18.01.2026 року, є таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів у розмірі 3 030 гривні 19 копійок, що були стягнуті за виконавчим провадженням № [NUMBER] на підставі вказаного виконавчого напису № 7038, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст.1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21) зроблено висновки про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Згідно ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений 28.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М,, зареєстрований в реєстрі за № 7038 про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 10 427,28 грн., був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, з поданих до суду документів, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 1 042, 72 грн. (основна винагорода приватного виконавця) та 199,00 грн.(витрати виконавчого провадження), тож суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти у сумі 1 788,47 грн. (3 030,19 грн. - 1 042, 72 грн. - 199,00 грн.). Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд у відповідності до положень підпункту 6 частини 1статті 264 ЦПК України вважає за необхідне вирішити питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Положеннями частин 1 та 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України "Про судовий збір", який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 3 зазначеного вище Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір»). З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено одночасно немайнову і майнову вимогу та подано заяву про забезпечення позову, яку судом було задоволено. Позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Натомість позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за майнову вимогу про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 1073,60 грн. та за подання заяви про забезпечення позову - 536,80 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та забезпечення позову, що становить 805,60 грн. (536,80 грн. + 268,40 грн.). Решту судових витрат, сплачених позивачем, - стягнути з відповідача. Окрім того з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків судового збору за позовну вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial