Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом у якому просять встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] . Також, просять визнати за ними в рівних частках (по ) в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Авангард» на території Борзнянської міської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області, згідно сертифікату серії ЧН №0213874 на 5,1 умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті [INFO] їх баби [PERSON] спадщину прийняла їхня мати [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки доглядала за її будинком, сплачувала комунальні платежі, обробляла земельну ділянку. За життя [PERSON] була включена у списки громадян власників земельних часток (паїв) по КСП «Авангард» та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Авангард» на території Борзнянської міської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області. Вказаний сертифікат за життя був втрачений спадкодавцем. Зараз будучи спадкоємцями після смерті [PERSON] вони не можуть реалізувати своє право на спадкове майно, через відсутність правоустановлюючих документів. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні вимоги вказані у позовній заяві підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що після смерті баби [PERSON] її мати [PERSON] доглядала її будинок, обробляла город, сплачувала комунальні платежі. Після смерті матері, вони з братом [PERSON] прийняли спадщину в установленому законом порядку, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), яке мати успадкувала після [PERSON] , оскільки сертифікат, що посвідчував право на нього був втрачений. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі. Відповідач Борзнянська міська рада Чернігівської області відзиву на позов не надала, у судове засідання представника не направила, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, щодо рішення покладаються на розсуд суду. Відповідач ГУ ДПС у Чернігівській області про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання представника не направили, відзиву на позов не надали, заяви про відкладення чи розгляду справи без їх участі до суду не надали, про причини неявки суд не повідомили. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року відкрите загальне позовне провадження у справі, визначена дата проведення підготовчого судового засідання, задоволене клопотання позивача про витребування доказів, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 25 березня 2024 року задоволено клопотання позивача про залучення до справи співвідповідача ГУ ДПС у Чернігівській області, розгляд справи відкладений. Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд установив, що [PERSON] , яка померла [INFO] доводиться дочкою [PERSON] та матір`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с.5, 8-11, 15-20). [PERSON] померла [INFO] . На день своєї смерті вона була зареєстрована в [ADDRESS] . На день її смерті за однією адресою з нею ніхто не був зареєстрований. (а.с. 21, 23). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75750577 від 08.02.2024 та інформації Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. (а.с.22; 50). Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] доглядала її домогосподарство, обробляла присадибну ділянку. Також, [PERSON] повідомила, що вона проживала по сусідству з матір`ю позивачів товаришувала з нею та часто допомагала тій обробляти земельну ділянку її померлої матері [PERSON] . Також, неодноразово [PERSON] доручала її сплатити комунальні платежі за домогосподарство [PERSON] після її смерті. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . На цей час за однією адресою з нею були зареєстровані її діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] , спадщину в установленому законом порядку прийняли позивачі, інші спадкоємці відсутні. (а.с.18; 77-94). Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № У-109/0-138/6-24 від 01.02.2024, [PERSON] була включена до списку громадян-членів КСП «Авангард», м.Борзна (під №515), які мають право на середню земельну частку, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН № 000018, виданого КСП «Авангард» м. Борзна Борзнянського району Чернігівської області. Вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0213874 на 5,1 умовних кадастрових гектарів (а.с. 24-30). Вказаний сертифікат за життя втрачений спадкодавцем, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Вісті Борзнянщини» №46 від 16.11.2023 року.(а.с.31). Листом приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Хайлука О.В. від 18.12.2023 № 323/01-16, [PERSON] роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки нею не надані докази фактичного прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] , а також, сертифікат, що посвідчує право [PERSON] на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард». З огляду на позовні вимоги у вказаній справі до правовідносин, щодо спадкування після смерті [PERSON] підлягають застосуванню положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, тобто норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Таким чином, для визначення тієї обставини, з якою стаття 549 ЦК УРСР пов`язувала факт прийняття спадщини, необхідно встановити, чи фактично такий спадкоємець вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 631/1153/13-ц (провадження № 61-26750св18) зазначено, що згідно зі статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Отже, досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку є належними та достатніми доказами на підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном останньої. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину, до складу якої, також, входить право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард», вони прийняли, інші спадкоємці відсутні. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка в свою чергу прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] і цивільна правоздатність яких припинилася, прийняли спадщину, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) був втрачений, що перешкоджає позивачам оформити право на спадкове майно через органи нотаріату, то суд вважає, що їх вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Водночас, правовідносини у вказаній справі виникли з приводу спадкування, у зв`язку з цим, позов безпосередньо зачіпає спадкові права та інтереси спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до положень ст. 555 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який був чинний на час смерті [PERSON] , спадкове майно за правом спадкоємства переходило до держави, зокрема, і у разі якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. З огляду на викладене, Борзнянська міська рада Ніжинського району Чернігівської області не може вважатися належним відповідачем, у цій справі. Зважаючи, що інші спадкоємці після [PERSON] та [PERSON] відсутні, відповідати за вказаним позовом повинне Головне управління ДПС у Чернігівській області. оскільки, саме на цей державний орган покладався обов`язок по контролю за спадковим майном, яке згідно зі ст.555 ЦК УРСР за правом спадкоємства переходило до держави. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). Таким чином, позовні вимоги до Борзнянської міської ради звернуті безпідставно, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити, а позовні вимоги до Головного управління ДПС у Чернігівській області підлягають до задоволення.

Outcome: approved