Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Гураш М.В., звернулася до суду з позовом до Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] . 25.01.1975 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] , якій на праві власності належало домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,6340 га., яка знаходиться в урочищі «Лази» Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. В кінці лютого 2024 року, наводячи порядок в спадковому домоволодінні і розбираючи стару дерев`яну скриню, позивач виявила в паперовому згортку серед інших документів захований, складений [PERSON] заповіт від 03 квітня 2007 року, згідно якого належне їй майно вона заповіла донькам [PERSON] та позивачу [PERSON] , в рівних частинах. Окрім позивача на спадкове майно ніхто не претендує. [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини не звернулась та не бажає цього робити і на даний час після того, як їй стало відомо про заповіт. 06 березня 2024 року позивач звернулася з заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського нотаріального округу Івано-Франківської області, тобто за місцем знаходження спадкового майна про прийняття та оформлення спадщини після померлої [PERSON] , однак нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку з часу відкриття спадщини для подання такої заяви та роз`яснено що вона має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України. Тому позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 21.03.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.04.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Інших заяв та клопотань про справі не надходило. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, пояснила, що вони з сестрою не знали, що мати склала заповіт. Мати була мовчазна, ніколи про майно не говорила. У лютому 2024 року вона знайшла заповіт у скрині. Мати [PERSON] , яка померла у 2010 році, проживала в належному їй будинку сама, який вона разом з чоловіком (її батьком) побудували. Після смерті матері вона доглядала за будинком, з сестрою [PERSON] спору про спадщину немає. За прийняттям спадщини за законом не зверталася, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, також вона тривалий час хворіла. Працівники Середньомайданської сільської ради, які посвідчували заповіт, не повідомляли їй про його існування. Представник позивача адвокат Гураш М.В. заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Додатково пояснив, що позивач та її померла мати були зареєстровані в різних будинках, інших родичів які б претендували на спадщину немає. Про складений [PERSON] заповіт до 2024 року ніхто не знав. У зв`язку з хворобами та складними життєвими обставинами позивач не могла раніше звернутися з заявою про прийняття спадщини. Просить визнати причини пропуску строку поважними та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти заявлених вимог заперечень не має, рішення просить прийняти за наявними у матеріалах справи документами. Третя особи [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що позивачка є її рідною сестрою, проти заявлених вимог не заперечує так як вона має своє житло, вона не претендує на спадкове майно, до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини вона не зверталася, та звертатися не буде. Сестра [PERSON] доглядала матір. Про наявність заповіту до 2024 року вони не знали. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Кожна особа має право у порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України) Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 76\~ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України). Згідно до ст. ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народилася [INFO] , про що свідчить повторно видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08 березня 2024 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 25 січня 1975 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що було складено актовий запис за №7. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 вересня 2019 року (а.с.8). [INFO] в с. Середній Майдан Надвірнянського району Івано-Франківської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 1984 року (а.с. 9). [INFO] в с. Середній Майдан Надвірнянського району Івано-Франківської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2010 року (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданим 11 вересня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 12 серпня 2003 року №136 даною сільською радою. Дане свідоцтво зареєстровано в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 11 вересня 2003 року, реєстраційний номер - 2611609, номер запису 82 в книзі 2, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності за №1453454 від 11 вересня 2003 року (а.с.11-12). Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,6340 га., яка знаходиться в урочищі «Лази» Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, цільове призначення використання якої- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний факт стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №837046 від 25 листопада 2008 року, виданим Надвірнянською районною державною адміністрацією (а.с.13). [PERSON] за життя розпорядилася належним їй майном і 03 квітня 2007 року склала заповітне розпорядження, в якому на випадок своєї смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було, заповідала дочкам [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Л.В. Левицькою та зареєстрований в реєстрі за №14 (а.с.16). Померла [PERSON] була зареєстрована і проживала в належному їй домоволодінні, за адресою: [ADDRESS] на час своєї смерті, тобто [INFO] . На час її смерті в даному господарстві була зареєстрована та проживала одна, що підтверджується довідкою за №126 від 12 березня 2024 року, виданою Середньомайданським старостинським округом Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області(а.с.15). Як вбачається із змісту позовної заяви, про наявність такого заповіту позивачу не було відомо аж до лютого місяця 2024 року, а саме до моменту коли, наводячи порядок в спадковому домоволодінні і розбираючи стару дерев`яну скриню, позивач виявила в паперовому згортку серед інших документів захований, складений її матір`ю [PERSON] заповіт від 03 квітня 2007 року. Позивач звернулася 06 березня 2024 до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. із заявою про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., перевіривши надані позивачем документи, встановила, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом згідно\~ст.1270 ЦК України, а також\~виявила,\~що \~на момент\~смерті спадкодавця\~позивач \~не була\~зареєстрована за\~адресою померлої.За наслідком чого рекомендувала звернутися до суду з заявою про поновлення строку для прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. від 06.03.2024 року № 01-16/153 (а.с.14). Інший спадкоємець донька померлої [PERSON] (третя особа у справі) в користь якої померлою [PERSON] було складено заповітне розпорядження в рівних частинах із позивачем на належне їй майно, не звернулася в встановлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, тобто не прийняла її. Крім того, вона не бажає цього робити і на даний час після того, як їй стало відомо про вище вказаний заповіт від 03 квітня 2007 року. Вона не претендує на спадкове майно та не заперечує проти позовних вимог, що остання підтвердила в судовому засіданні. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 25.02.2020 № 227 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Мати позивача [PERSON] - [PERSON] фактично проживала одиноко і за характером була дуже мовчазною. Крім того, вона не бажала вести з позивачем розмову про спадкування свого майна. А тому позивачу не було відомо про наявність складеного матір`ю заповіту від 03.04.2007 року наїї користь. Померла [PERSON] також не повідомила дочці [PERSON] та третій особі [PERSON] про наявність складеного нею заповіту. Після її смерті в належному їй будинку деякий час ніхто не проживав, лише час від час позивач впорядковувала придомову територію. Тільки в лютому 2024 року позивачка наводила порядок і розбирала стару шафу в будинку померлої матері та випадково в наявних в ній документах знайшла вищевказаний заповіт. Працівники Середньомайданської сільської ради, які посвідчували заповіт, також не повідомляли позивачу про його існування. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] не мала можливості вчасно дізнатись про наявність вищевказаного заповіту та подати заяву в нотаріальну контору за місцем знаходження спадкового майна про прийняття спадщини. Вищевказані обставини підтвердила в судовому засіданні і третя особа [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила\~\~ч.3 ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~\~1) у спадкоємця\~були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з\~позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як вбачається із ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2017 року по справі за касаційною скаргою особи на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10.05.2016 року, судом підтверджено, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений особою у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, а тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Встановивши, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущено\~ [PERSON] у зв`язку із відсутністю відомостей про наявність складеного на її користь заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку,\~суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Разом з тим, суд констатує, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Як зазначено вище, відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача по справі Ланчинської селищної\~ради Надвірнянського\~району Івано-Франківської\~області, не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , про що подав на електронну адресу суду заяву, яка міститься в матеріалах справи. Суд також враховує положення\~ст.8\~Конституції України\~щодо верховенства права та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року), рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, та ст.1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Таким чином, оцінивши в сукупності здобуті докази, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на\~всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до висновку, що даний позов\~підлягає до задоволення, оскільки вважає поважними причини, що не дали змогу позивачу [PERSON] прийняти спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved