Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом. У позовній заяві покликається на ту обставину, що [INFO] помер її батько [PERSON] . До складу спадкового майна після його смерті входили земельні ділянки площею 0,19 гадля будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться у с. Овадне Володимирського району Волинської області та які були безкоштовно передані у приватну власність [PERSON] згідно рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 30.03.1994 року № 17/19. Однак право власності за життя батько на дані земельні ділянки не оформив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. У даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно після смерті батька, однак через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та покійний батько не встиг за життя завершити приватизацію та зареєструвати право власності на земельну ділянку, нотаріусом їй було у цьому відмовлено та роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку. Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки: площею 0,19 гадля будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться у с. Овадне Володимирського району Волинської області та які були безкоштовно передані у приватну власність [PERSON] згідно рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 30.03.1994 року № 17/19. У судовому засіданні: Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд розгляд справи проводити у її відсутності. Процесуальні рішення суду: 10 квітня 2024 року судом винесено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази. Судом встановлено: Як вбачається з витягу з рішення Оваднівської сільської ради № 17/19 від 30.03.1994 року, Оваднівська сільська рада вирішила передати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельні ділянки площею 0,19 гадля будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться у с. Овадне Володимирського району Волинської області. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] та копії паспорта вбачається, що позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк, а саме 04.05.2018 року звернулася до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Згідно повідомлення нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 04.03.2024 року № 246/01-16 позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [PERSON] та роз`яснено позивачу, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач [PERSON] є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлого [PERSON] , так як [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про те, що вона не бажає приймати спадщину після смерті батька, а відтак позивач має право на успадкування всіх прав та обов`язків останнього, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved