Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

09.02.2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в сумі 127267,29 грн., посилаючись на те, що [PERSON] 12 листопада 2020 року близько 19 год.00 хв. у темну пору доби, без опадів, порушуючи вимоги 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] , рухався зі швидкістю близько 100 км/год автодорогою Н-03 «Житомир-Чернівці» в напрямку від смт.Ярмолинці Хмельницької області до м.Хмельницького, чим порушив вимоги п.12.6.ґ Правил, адже на вказаній автодорозі максимально дозволена швидкість руху транспортних засобів становить не більше 90 км/год та не дотримався вимог п.1.3. Правил, яким передбачено, що він як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим. Також, не дотримуючись вимог п.п.1.5., 2.3. б, д Правил, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян. А саме, діючи з необережності, легковажно, розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, продовжуючи рух за кермом вищевказаного автомобіля із зазначеною швидкістю, по своїй смузі руху на підйом, перед перехрещенням головної автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» із другорядною дорогою, яка проходить до с. Скаржниці Хмельницької області, проявив злочинну самовпевненість, порушуючи п.14.6. а,в,г Правил, у невстановленому місці, де обгін заборонено, розпочав маневр обгону невстановленого досудовим розслідуванням транспортного засобу вантажного типу, який рухався попутно. При цьому, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.10.1. Правил, перетнувши суцільну лінію 1.1. Правил, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати заборонено, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де у кінці підйому на 198 км + 30 м автодороги Н-03, передньою лівою частиною автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] допустив зіткнення із передньою лівою частиною автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, зі швидкістю близько 50 км/год в межах своєї смуги руху та був позбавлений технічної можливості запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП водій транспортного засобу «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] [PERSON] та пасажири [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована з ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР-0007478733). Позивач зазначає, що згідно вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13.09.2021 року по справі № 689/769/21, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху та в результаті вищезазначеної ДТП було завдано збитків майнового характеру, зокрема: згідно вироку суду з ТДВ СК «Альфа Гарант» стягнено на користь [PERSON] 42 422,43 грн., згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області по справі № 689/1225/22 від 11.08.2022 року [PERSON] - 42 422,43 грн. та [PERSON] - 42 422,43 грн. Загальна сума сплачених страхових відшкодувань за полісом № АР-0007478733 в результаті настання ДТП з вини відповідача становить 127 267,29 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] з урахуванням пп. а), в) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також судовий збір у сумі 3028 грн. та витрати на професійну правову допомогу у сумі 15000 грн. Ухвалою суду від 29.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 12 листопада 2020 року близько 19 год.00 хв. у темну пору доби, без опадів, порушуючи вимоги 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] , рухався зі швидкістю близько 100 км/год автодорогою Н-03 «Житомир-Чернівці» в напрямку від смт.Ярмолинці Хмельницької області до м.Хмельницького, чим порушив вимоги п.12.6.ґ Правил, адже на вказаній автодорозі максимально дозволена швидкість руху транспортних засобів становить не більше 90 км/год та не дотримався вимог п.1.3. Правил, яким передбачено, що він як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим. Також, [PERSON] не дотримуючись вимог п.п.1.5., 2.3. б, д Правил, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян. А саме, діючи з необережності, легковажно, розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, продовжуючи рух за кермом вищевказаного автомобіля із зазначеною швидкістю, по своїй смузі руху на підйом, перед перехрещенням головної автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» із другорядною дорогою, яка проходить до с. Скаржниці Хмельницької області, проявив злочинну самовпевненість, порушуючи п.14.6. а, в, г Правил, у невстановленому місці, де обгін заборонено, оскільки у тому місці є обмежена оглядовість у вигляді кінця підйому, перехрестя вищевказаних доріг та встановлений на відстані менш ніж 100 м. пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.35.1., 5.35.2., дорожньою розміткою «Зебра», розпочав маневр обгону невстановленого досудовим розслідуванням транспортного засобу вантажного типу, який рухався попутно. При цьому, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.10.1. Правил, перетнувши суцільну лінію 1.1. Правил, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати заборонено, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де у кінці підйому на 198 км + 30 м автодороги Н-03, передньою лівою частиною автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] допустив зіткнення із передньою лівою частиною автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, зі швидкістю близько 50 км/год в межах своєї смуги руху та був позбавлений технічної можливості запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП водій транспортного засобу «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] [PERSON] отримав численні тілесні ушкодження, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. Пасажир [PERSON] , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля також отримав тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. Пасажир [PERSON] перебуваючи на передньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки. Вказані обставини підтверджуються вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13.09.2021 року по справі №689/769/21, яким також було встановлено вину відповідача [PERSON] у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху, в тому числі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована з ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується даними договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР-0007478733). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13.09.2021 року по справі № 689/769/21, який було залишено без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27.05.2022 року, з ТДВ СК «Альфа Гарант» стягнено на користь [PERSON] 42 422,43 грн. шкоди, заподіяної майну потерпілої. Окрім того, зі змісту рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області по справі №689/1225/22 від 11.08.2022 року вбачається, що з ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь [PERSON] та [PERSON] стягнуто по 42 422,43 грн. шкоди, заподіяної майну потерпілих. Таким чином, загальна сума сплачених потерпілим особам страхових відшкодувань за полісом № АР-0007478733 в результаті настання ДТП з вини відповідача становить 127 267,29 грн., що підтверджується даними страхових актів №ЦВ/21/3167, №ЦВ/21/3167/1 та №ЦВ/21/3167/2; складених розрахунків страхового відшкодування та платіжними іструкціями №30642, №30643 від 07.09.2022 року та №29150 від 22.06.2022 року на суму 42422,43 грн. кожна. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту а) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортноого засобу, який спричинив дорожньо-траспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу п швидкість реакції. Згідно з пп. в) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, відповідно до вимог ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілим особам у позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія забезпеченого транспортного засобу, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути в порядку регресу завдану шкоду у розмірі 127267,29 грн. Щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування позивачем у сумі 15 000 грн., судом враховано наступне. Вимогами ч.1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги б/н від 14.05.2019 року, укладений між ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери», завдання-доручення №209 до вказаного договору від 11.01.2023 року, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 02.02.2024 року, Акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 02.02.2024 року. Позивачем було оплачено витрати за надану правничу допомогу, що підтверджується даними платіжної інструкції від 11.01.2023 року. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правову допомогу у розмірі 15000 грн. Також, судовий збір у розмірі 3028 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved