Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.04.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] , у Токмацькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, укладено шлюб, після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на [PERSON] . Від даного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, на підставі заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06.11.2015 року шлюб було розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин, а саме з січня 2015 року донька [PERSON] , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, та вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 15.04.2019 року Токмацьким районним судом Запорізької області виданий судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) , але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем рішення суду про стягнення аліментів не виконується, що підтверджується довідкою від 05.12.2019 року № 28596/16.10 виданої Токмацьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби про наявність заборгованості по сплаті аліментів. 30.11.2017 року я, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідач як батько не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям доньки, протягом тривалого часу, з 2015 року, не спілкується з нею, матеріальної допомоги не надає. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, від 16.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою 21.11.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 01.04.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивачки [PERSON] ,- адвокат Кара Ю.М., судове засідання не з`явились. Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону, вважають доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Токмацької міської ради в судове засідання не з`явилась про день та час слухання справи було повідомлена в своєчасно та належним чином. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія яких знаходяться в матеріалах справи. Донька мешкає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Згідно судового наказу від 15.04.2019 року стягнуто з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) , але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки від 05.12.2019 року № 28596/16.10, станом на 05.12.2019 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяця, з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 14047 грн. 17 коп. Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Шевченівському району від 27.11.2023 р. визнано доцільним позбавлення [PERSON] , батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дитини до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітніх дітей і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Таким чином, беручи до уваги вказані вище обставини в сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, з максимально можливим урахуванням інтересів неповнолітньої доньки, позов [PERSON] , підлягає задоволенню. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої доньки, заходів для забезпечення належних умов її виховання, фізичного, духовного та морального розвитку не приймає, про її стан здоров`я не піклується, матеріально не забезпечує, з донькою разом не проживає, не спілкується і не зустрічається, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню доньки, у зв`язку з цим суд дійшов висновку про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно доньки: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved