Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 08.04.2024 задоволено позовні вимоги [PERSON] до СБК «Лан» про стягнення середнього заробітку за час вимшуеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду. Вказаним рішенням суду на користь позивача [PERSON] стягнуто з відповідача СБК «Лан» середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду за період з 19.05.2022 по 08.04.2024 в розмірі 179 656 грн. 90 коп. Під час судових дебатів, представником позивача зазначено, що підтвердження судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду у встановленому законом порядку. 12.04.2024 представником позивача - адвокатом Бурбою К.В. до суду подано заяву про стягнення понесених судових витрат та ухвалення додаткового рішення, яка сформована в системі «Електронний суд» . Просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 18 000 грн.. Оскільки ця заява подана у п`ятиденний строк, який визначений у ч.8 ст.141 ЦПК України, вона прийнята до розгляду судом. В судове засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Бурба К.В. не з`явився, до суду подав заяву про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення у його відсутність та відсутність його довірителя. Представник відповідача СБК «Лан» - адвокат Щербак М.І. подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутність. Разом з тим, представником відповідача 17.04.2024 подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В обгрунтування даної заяви вказав, що справа, яка розглядалсь судом не є складною та відносилась до категорії малозначних. Гонорар адвоката в розмірі 18 000 грн. не відповідає критеріям співмірності в розумінні ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Крім того вважає, що заявлена сума судових витрат представником позивача є значно завищеною, оскільки обгрунтування позову зводиться до невиконання постанови Полтавського апеляційного суду від 18.05.2022, якою апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено. За вказаних підстав представнику відповідача є незрозумілим, який саме відбувався збір інформації та аналіз практики, який оцінено в 5 000 грн. та витрачено 5 годин часу. По справ не відбулось лише одне судове засідання, бідь-яких додкаткових доказів, копотань, заяв про витребування доказів або забезпечення доказів не надавалось. Представник відповідача зазначає, що в акті прийманні-передачі вказано одночасно і витрати на підготовку клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції - 1500 грн. та одночасно участь у ньому 3000 грн. В той же час участь в режимі відеоконференції та подача відповідного клопотання це право адвоката, а не обов`язок і фактично полегшує участь адвоката в судовому засіданні не витрачаючи час на прибуття до суду та повернення до робочого місця. Крім того єдине судове засідання тривало близько 30 хвилин, хоча в акті прийняття-передачі наданих послуг безпідставно зазначено 3 години. З вказаних обставин представник відповідача просить суд зменшити розмір витра на правничу допомогу з 18 000 грн. до 4 000 грн. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані письмові документи, суд дійшов до наступного висновку. Пунктом 3 ч. 1 ст..270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом не вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем, а останній скористався своїм правом на подання доказів понесення цих витрат після ухвалення рішення у справі, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України, судом призначено до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) - ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4 ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Судом встановлено, що 13.02.2023 позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги та представництва з Адвокатським об`єднанням «Юридичний альянс» На підтвердження наданих адвокатським об`єднанням послуг (виконаних робіт) подано відповідний Акт №1/3 від 10.04.2024, згідно якого цим об`єднанням надано [PERSON] послуги з правової допомоги на загальну суму 18 000. Зі змісту згаданого вище акта [PERSON] надано послугу із підготовки та подання клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, вартість такої послуги становить 1500 грн, а витрачений час 1,5 годин. Також зазначена 3 години участі у судовому засіданні по справі, загальна вартість складає 3 000 грн. Разом з тим, як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера № 146 від 10.04.2024, [PERSON] на підставі договору від 13.02.2024 та Акту № 1/3 від 10.04.2024 сплачено 28 000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги, Акт прийняття-передачі наданих послуг, надано квитанцію згідно якої адвокатське об`єднання отримало від [PERSON] грошові кошти в сумі 28 000 грн. Разом з тим судом встановлено, що представник позивача [PERSON] - адвокат Бурба К.В. приймав участь в судовому засіданні лише 1 раз, яке призначалось на 08.04.2024, того ж дня судом було ухвалено рішення по справі. Як бвачається з журналу судового засідання від 08.04.2024 загальна тривалість судового засідання по вказаній справ тривала 38 хв. З огляду на вказані обставини, судом не вбачаються підстави стягнення з відповідача на користь позивача вартість отриманої позивачем послуги як участь у судовому засіданні в сумі 3 000 грн, за три години часу, оскільки така фактично надавалсь в загальному протягом 38 хв. Крім того, представником позивача у Акті приймання-передачі наданих послуг вказано надану послугу, як підготовка та подання клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, на надання якої останнім витрачено 1,5 години, а вартість такої становить 1500 грн. Однак, судом вказана послуга не розцінюється як надана саме позивачеві в якості правової допомоги, оскільки сам адвокат скористався своїм правом на прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з метою більш раціонального використання свого робочого часу та ресурсів, які б були затраченими на прибуття до Диканського районного суду Полтавської області. Водночас, згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до роз`яснення в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд в постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання, є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. Подібний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 903/378/22, від 23.03.2023 у справі № 921/434/21, від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи - ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї сторни, суд може, за клопотанням іншої строни, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності, те що справа розглядалася у порядку спрощеного провадження, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору та участь представника позивача в режимі відеоконференції в Диканському районному суді Полтавської області лише в одному судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 грн. не є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатами роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому підлягає зменшенню до 7 000 гривень. Таким чином підлягають стягненню з відповідача СБК «Лан» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., які є співмірними і відповідають критерію реальності та розумності їх розміру.

Outcome: partial