Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

Позивач через адвоката Волкодав І.Ю. в листопаді 2023 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обгрунтування позову вказує, що 16.11.2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, 16 листопада 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. [INFO] в м.Києві померла [PERSON] . Позивачка, [PERSON] , є онукою померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , земельної ділянки та садового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . В середині листопада 2023 року під час генерального прибирання квартири в якій мешкала померла [PERSON] та перебирання особистих речей померлої позивачем було випадково знайдено три заповіти, складені [PERSON] за своє життя, а саме : заповіт від 30.03.2000 року, посвідчений державним нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 18-1427 та складений на ім`я [PERSON] ; заповіт від 22.06.2004 року, посвідчений державним нотаріусом шостої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-2934 та складений на ім`я [PERSON] ; заповіт від 08.09.2021 року, посвідчений державним нотаріусом шостої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1556 та складений на ім`я [PERSON] . Прізвище [PERSON] змінено 25.08.2005 року на [PERSON] , а після одруження [PERSON] . Зазначає, що позивачці нічого не було відомо про наявність заповітів складених на її ім`я, вона вважала, що її мати (донька померлої [PERSON] ) прийняла спадщину за законом, адже постійно проживала із бабусею та їй належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Однак, станом на день звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини за заповітом із заявами про прийняття спадщини за законом інші спадкоємці померлої не зверталися, спадкові справи не заводилися та відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 16.11.2023 року приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. було внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 29/2023 на підставі заяви [PERSON] та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зазначає, шо строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки не була обізнана про наявність заповіту; непередбачуваність умов життя, що пов`язано із повномаштабним вторгненням російської федерації, введенням воєнного стану в Україні. Також зазначає, що позивачка напередодні повномаштабного вторгнення в Україну вперше стала мамою, має обов`язок піклуватися про маленьку дитину, забезпечити їй безпечні умови життя, у зв`язку з чим була вимушена неодноразово виїжджати з маленькою дитиною за межі міста Києва. Також посилалася на те, що положення закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини протягом відведеного для прийняття спадщини період часу декілька разів кардинально змінювалися і мали суперечливий характер, таким чином були непередбачуваними для спадкоємиці. Просила суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її бабусі - [PERSON] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 24.11.2023 року по справі відкрито провадження та розгляд справи призначено в загальному порядку. Ухвалою від 07.02.2024 року витребувана копія спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 14.02.2024 року від відповідача - Київської міської ради надійшов відзив на позов в якому просили суд постановити рішення згідно норм діючого законодавства України та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради. 20.02.2024 року надійшов аналогічний відзив від відповідача. 26.02.2024 року до суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] 20.03.2024 року по справі закрито підготовче засідання. В судове засідання 07.05.2024 року сторони та третя особа не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява в якій вона просила проводити розгляд справи без її участі та позов задовольнити. Відповідач в своєму відзиві просив проводити розгляд справи без участі його представника. Третя особа також направила суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін та третьої особи. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Позивачка, [PERSON] , є онукою померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , земельної ділянки та садового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована 10.07.2023 року, тобто після відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги за законом не прийняв спадщину, що залишалася після смерті [PERSON] . Як доводила суду сторона позивача в середині листопада 2023 року під час генерального прибирання квартири в якій мешкала померла [PERSON] та перебирання особистих речей померлої позивачем було випадково знайдено три заповіти, складені [PERSON] за своє життя, а саме : заповіт від 30.03.2000 року, посвідчений державним нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 18-1427 та складений на ім`я [PERSON] ; заповіт від 22.06.2004 року, посвідчений державним нотаріусом шостої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-2934 та складений на ім`я [PERSON] ; заповіт від 08.09.2021 року, посвідчений державним нотаріусом шостої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1556 та складений на ім`я [PERSON] . Прізвище [PERSON] змінено 25.08.2005 року на [PERSON] , а після одруження [PERSON] , що підтверджено відповідними свідоцтвами. Станом на день звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини за заповітом із заявами про прийняття спадщини за законом інші спадкоємці померлої не зверталися, спадкові справи не заводилися та відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 16.11.2023 року приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. було внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 29/2023 на підставі заяви [PERSON] та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом у шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому суд доходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити та визначити їй додатковий строк в два місяці з дня набрання законної сили рішення суду, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved