Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просив усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати відповідача ліквідувати шляхом засипання двох вигрібних ям, шо облаштовані нею на території та за межами території домоволодіння по [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки з кадастровим номером 6322055902:00:000:0106, яка розташована за цією ж адресою. Окрім житлового будинку на земельній ділянці розташований торгівельний павільйон, що належить йому на праві приватної власності, загальною площею 10,5 кв.м. Відповідач [PERSON] є користувачем сусідньої земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році [PERSON] облаштувала дві вигрібні ями для рідких нечистот. Одну, поза межами свого домоволодіння, розмістила на відстані близько 2,0 м від фундаменту торгівельного павільйону позивача; другу розмістила в межах свого домоволодіння, однак на відстані близько 7,0 м від його торгівельного павільйону. Вигрібні ями є джерелом нестерпного сморіду у будь-яку пору року, що становить реальну небезпеку для його здоров`я, окрім того рідкі нечистоти стали причиною тріщин в стіні нежитлової будівлі торговельного кіоску. Починаючи з 2017 року задля вирішення цього питання він звертався до органів місцевого самоврядування, національної поліції. В акті від 04.07.2023 земельна комісія підтвердила існуючі порушення та зобов`язала відповідачку в місячний термін демонтувати вигрібну яму і перенести її на територію присадибної земельної ділянки на відстань, що відповідає вимогам чинного законодавства та проекту забудови. Вимоги земельних комісій усунути вказані порушення відповідачка [PERSON] ігнорує до теперішнього часу, чим створює позивачу перешкоди у користуванні майном. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду для вирішення спірного питання. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позивних вимог у зв`язку з відсутністю доведеності провини відповідача. Відзив мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвiрними будiвлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] з 08.12.2017. Зливна яма, що позначена літерою «Л», згідно технічного паспорту, побудована у 2013 році, тобто до того, як відповідач стала власником житового будинку з надвірними будiвлями та спорудами [ADDRESS] . Зазначає, що позивачем не надано доказiв того, що вказані у позовній заяві об`єкти є новоствореним майно та у встановленому законом порядку не були прийняті в експлуатацію, як i доказiв того, що цї об`єкти були побудовані відповідачем за відсутності відповідних дозволів, проєктів, а також не відповідають санітарним та будівельним нормам. Вважає, що норми матеріального права, якими позивач обгрунтовує свій позов не мають до неї жодного відношення, оскільки вона не є порушником майнового права та iнтересу свого сусіда [PERSON] . Позивачем надано відповідь на відзив, та пояснення, в яких він вказує, що для вирішення справи не має значення, хто саме побудував ями, та просить позов задовольнити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне. Матеріали справи свідчать, позивач [PERSON] , є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки з кадастровим номером 6322055902:00:000:0106, яка розташована за цією ж адресою. Окрім житлового будинку на цій земельній ділянці розташований торгівельний павільйон, що належить йому на праві приватної власності, загальною площею 10,5 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру речових прав №4410192 та копією технічного паспорту від 10.01.2012 (а.с. 8-14). Згідно відповіді №02-21/В-374 від 09.10.2017 Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області щодо правомірності розміщення вигрібної ями по [ADDRESS] повідомляє, що належить [PERSON] повідомляє, що селищною радою була проведена перевірка дотримання санітарного законодавства (акт земельної комісії від 05.10.2017). Обстеження вищезазначеного домоволодіння вказує на те, що в місці вигрібної ями, де на поверхню виходить каналізаційний люк, відстань від його краю по відношенню до нежитлової будівлі [PERSON] по [ADDRESS] , становить приблизно 2.65 м, що є порушенням наказу МОЗ України № 145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил територій населених місць» п. 2.22. Встановлено, що розміщення вигрібної ями здійснено [PERSON] з відхиленням від проекту забудови. Обстежити вигрібну яму не було можливості, щоб визначити стан дна ями через рідкі нечистоти та відсутніх підручних матеріалів. Зі слів власника домоволодіння [ADDRESS] встановлено, що вигрібна яма побудована без герметичного облаштування. Встановлено також, що свердловини, які розташовані на обох присадибних земельних ділянках, знаходяться на відстані від вигрібної ями більш ніж 20 м, що не порушує норми п.7.10 ДСанПін № 173 «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудовн населених пунктів» та п. 2.22 наказу МОЗ України № 145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць». Відповідно до цього листа Малоданилівська селищна рада зобов`язала [PERSON] в місячний термін, з дня складання акту земельної комісії, виконати герметичне облаштування вигрібної ями (а.с. 15-17). Згідно акту зельної комісії при виконкомі Малоданилівської селищної ради б/н від 09.05.2023 за заявою [PERSON] в результаті дослідження комісією встановлено, що розміщення вигрібної ями зафіксовано на території домоволодіння по [ADDRESS] , яке належить [PERSON] . Зі слів власника домоволодіння [ADDRESS] зазначено, що вигрібна яма побудована з герметичним облаштуванням, але обстежити вигрібну яму для визначення стану дна ями комісії не було можливості із-за наявності в ямі рідких нечистот. Встановлено також, що вигрібна яма має щільно прилягаючу кришку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406 зведення на земельній ділянці вигрібної ями не потребує отримання дозвільних документів на її будівництво та введення в експлуатацію. Згідно до наданих правовстановлюючих документів на домоволодіння по [ADDRESS] , технічного паспорту БТІ земельною комісією визначено, що зливна яма узаконена та внесена в зазначені документи. В акті та відповіді Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області №02-21/В159 від 15.05.2023 зазначено, що відповідно наказу МОЗ України № 145 № «Про затвердження Державних санітарних норм та правил територій населених місць» п. 2.22. місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства, а вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м, відстань від межі присадибної земельної ділянки № 31 до вигрібної ями не відповідає вищевказаним нормам що привело до конфліктної ситуації між сусідами, бо завдає незручностей в плані неприємних запахів та тріщин в стіні нежитлової будівлі домоволодіння [ADDRESS] та являється порушенням добросусідських та санітарних норм. Вимогами «Правил благоустрою Малоданилівської селищної ради» та ст. 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей, а власники і землекористувачі зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них (а.с. 18-21). Як вбачається з відповіді №02-21/В-276 від 07.07.2023, щодо ситуації між сусідами з причини неприємного запаху та тріщин в стіні нежитлової будівлі домоволодіння [ADDRESS] встановлено, що вигрібну яму зафіксовано за територією домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ДБН «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно яких у містах і селищах міського типу на присадибних ділянках вигрібні ями можуть розміщувати безпосередньо біля сараю для худоби на відстані не менше 15 м від житлових будинків і 20 м від джерела водопостачання (колодязя). Вимогами «Правил благоустрою Малоданилівської селищної ради» та ст. 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей, а власники і землекористувачі зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Встановлені комісією факти являються порушенням вимог наказу МОЗ України № 145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил територій населених місць» п. 2.22., вимог «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», Правил благоустрою та Земельного кодексу України. Для усунення всіх порушень земельна комісія зобов`язала власника домоволодіння по [ADDRESS] в місячний термін демонтувати вигрібну яму і перенести її на територію присадибної земельної ділянки на відстань відповідно до вимог чинного законодавства та проєкту забудови (а.с. 23-24). З відповіді Начальника ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області вбачається, що в діях [PERSON] в частині наявності зливної ями вздовж вулиці за межами її домоволодіння вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП. Щодо наявності каналізаційної ями поблизу паркану домоволодіння [PERSON] та [PERSON] , роз`яснено, що відповідні цивільно-правові відносини повинні вирішуватися неінакше як судом за цивільним позивом (а.с. 25). Відповідно до Інформаційної довідки Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру щодо права власності та речові права на земельну ділянку від 05.01.2024, земельна ділянка №6322055902:00:000:0118, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1689 була виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є присадибною ділянкою, відомості про власника відсутні (а.с. 26). Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачці на пiдставi договору дарування житлового будинку вiд 08.12.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської областi, та зареєстрований в реєстрі за №1892 та витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 106778029 від 08.12.2017 (а.с. 44-46). Відповідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9928149512023 від 18.09.2023, земельна ділянка за кадастровим №№6322055902:00:000:0118, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1689 га. є об`єктом комунальної власності (а.с. 47-50). Як вбачається з постанови адміністративної комісії при виконкомі Малоданилівської селищної ради [PERSON] було визнано винною та накладено адміністративне стягнення за ст. 152 КУпАП за самовільно побудовану біля свого домоволодіння (на вулиці) зливну/каналізаційну яму, чим порушила правила благоустрою Малоданилівської селищної ради (а.с. 64-65). Відповідно до ст.103 ЗК України обов`язок власників земельних ділянок обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). При цьому, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше ст.104 ЗК України. Згідно п. 1.1. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених міст затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України 17.03.2011 року №145, передбачено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Відповідно до п. 2.21, 2.22 даного наказу, рідкі відходи (сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах), вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Вигреби повинні бути відділенні від стін житлових та громадських будівель і споруд на відстані не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Відповідно до п.п.3.25а*; 3.26 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» площадки для компостів, дворові вбиральні, вигрібні ями та очисні споруди каналізації повинні знаходитися у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі сусіднього домоволодіння. Вигрібні ями дворових вбиралень повинні виконуватися із конструкцій, які перешкоджають фільтрації стоків у грунт. Згідно ст.20 Закону України «Про планування і забудову територій», державні будівельні норми та інші нормативно-правові акти з питань планування і забудови територій (до яких належать регіональні і місцеві правила забудови) є обов`язковими для суб`єктів містобудування. Згідно ст.152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, тощо. Відповідно до положень ст.391, 396 УК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи володіння. Відповідно достатті 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність`передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної документації». Положенням частини 2ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності`встановлено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проєкт; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першійстатті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. З наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] самовільно здійснила будівництво біля свого домоволодіння (на вулиці) зливну/каналізаційну яму вздовж вулиці за межами свого домоволодіння за відсутності проєкту, дозвільних документів на земельній ділянці комунальної власності, яка відповідачу не виділялася. Відповідно до частини 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно з частинами 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. За змістом ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Отже, позивач зазначає, що відповідачкою побудовано дві зливні/каналізаційні ями, одна з яких - за межами її домоволодіння, а інша - на території домоволодіння, які порушують його права, оскільки з них виділяється сморід, який становить небезпеку його здоров`ю та рідкі нечистоти стали причиною тріщин в стіні торгівельного кіоску. Між тим, у порушення вимог ст. 81 ЦПК України позивачем не надано доказів таким обставинам. Будь-яких обстежень та відповідних висновків спеціалістів з цих питань позивачем не представлено. Сам факт побудови цих споруд не у передбачених законом межах не може безумовно свідчити про наявність сморіду, який загрожує здоров`ю позивача та є причиною тріщин у будівлі павільону (кіоску). При цьому позивачем не надано доказів взагалі наявності таких тріщин. Відсутній висновок, що все ж таки у випадку наявності зазначених позивачем обставин тільки шляхом засипання можна усунути наявні порушення безе вчинення інших дій. З відповіді та постанови Малоданилівської сільської ради від 27.09.2023 вбачається, що [PERSON] самовільно побудувала на вулиці біля свого домоволодіння зливну/каналізаційну яму, чим порушила Правила благоустрою Малоданилівської селщної ради. (а.с. 65) Однак ця постанова свідчить про наявність правовідносин між відповідачкою та сільрадою, а яким чином ця яма впливає на права позивача ним доказів не надано. Суд виходить з тих обставин, що інтереси позивача представляє адвокат, який є спеціалістом у галузі права. Між тим будь-яких клопотань про призначення відповідних експертиз для підтвердження позовних вимог заявлено не було, а надані докази не є підставою для задоволення позову. Позов не підлягає задоволенню. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed