Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Запорізького районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 106693,78 грн., яка складається з наступного: 43331,42 грн. - заборгованість за кредитом; 62660,27 грн. - заборгованість за процентами; 702,09 грн. - заборгованість за комісією, а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.02.2021 [PERSON] було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА») Договір про надання кредиту № 236300-КС-001 (далі - Договір). Договір укладений в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021. Відповідно до п. 1 Договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 40000,00 грн., строком на 16 тижнів - до 09.06.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,92106250% в день (фіксована ставка), зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 4000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з п. 2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. 17.02.2021 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 40000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта та платіжним дорученням АТ КБ «ПриватБанк» № 24777 від 17.02.2021, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. 18.04.2021 [PERSON] було укладено з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021 (далі - Додаткова угода 1). Додаткова угода 1 укладена в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення Додаткової угоди 1 від 18.04.2021 до Договору про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021. Внаслідок укладення Додаткової угоди 1: сума кредиту була збільшена на 18000,00 грн.; загальна сума отриманого та неповернутого кредиту склала 44562,77 грн.; строк кредиту був продовжений на 116 днів, а термін дії Договору (строк повернення кредиту) був продовжений до 03.10.2021; за надання додаткового кредиту з позичальника підлягає сплаті комісія в розмірі 2700,00 грн.; з дати укладення Додаткової угоди було встановлено новий графік платежів. 15.07.2021 позивач видав відповідачці додатковий кредит у розмірі 18000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 399209283 від 18.04.2021 та листом АТ «ТАСКОМБАНК» № 17569/47.1 від 24.07.2023, чим виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою 1 своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу відповідачка лише частково сплатила позивачу заборгованість за Договором у розмірі 45250,74 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені Договором. [PERSON] в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила сім платежів по банківським реквізитам ТОВ «БІЗПОЗИКА» на загальну суму 45250,74 грн., що підтверджується: квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 386207506 від 16.03.2021; квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 390191106 від 27.03.2021; інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 18.07.2023 за № 336/07, 337/07, 338/07, 339/07 та 340/07 (графа «Опис»). Це була оплата кредиту за Договором № 3156224148 (3156224148 - це РНОКПП відповідачки). При погашенні кредиту через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, позичальнику необхідно ввести свій РНОКПП і програма приймання платежів в особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим договором. Таким чином, частково перераховуючи кошти з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Станом на дату подання позову заборгованість [PERSON] перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» за Договором про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021 складає 106693,78 грн., з яких: 43331,42 грн. - заборгованість за кредитом; 62660,27 грн. - заборгованість за процентами; 702,09 грн. - заборгованість за комісією. Ухвалою суду від 16.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погоджуючись із позовними вимогами, представник відповідачки [PERSON] , адвокат Тульчевський О.В., направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції представник відповідачки зазначив, що за ініціативою ТОВ «БІЗПОЗИКА» з його банківського рахунку на банківський рахунок [PERSON] було здійснено перерахування коштів, а саме: 11.02.2021 в сумі 40000,00 грн. та 18.04.2021 в сумі 18000,00 грн. Загальна сума наданих позивачем відповідачці грошових коштів з використанням безготівкових розрахунків складає 58000,00 грн. Так, за ініціативою відповідачки з її банківського рахунку на банківський рахунок ТОВ «БІЗПОЗИКА» було здійснено перерахування коштів, які були отримані позивачем у вигляді платіжної операції, а саме: 02.03.2021 в сумі 9100,00 грн., 16.03.2021 в сумі 9100,00 грн., 27.03.2021 в сумі 9100 грн., 12.04.2021 в сумі 8572,78 грн., 15.04.2021 в сумі 733,98 грн., 18.04.2021 в сумі 733,98 грн., 29.04.2021 в сумі 7910 грн. Загальна сума наданих відповідачкою позивачу грошових коштів з використанням безготівкових розрахунків складає 45250,74 грн. На переконання представника відповідачки, позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин (фактів), що обґрунтовують його вимоги і є предметом доказування у цій справі. Представник відповідачки зазначає, що [PERSON] не укладала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» кредитний договір та додаткову угоду до нього ні в письмовій формі, ні у вигляді електронних документів. Позивачем не надано до суду оригінальних примірників електронних документів або їх паперових копій, посвідчених у передбачених законом порядку. У позові не зазначено про існування у позивача або іншої особи оригіналів вищевказаних електронних документів. Недоведеним є факт їх створення та існування, а тому і передання відповідачці цілісної за походженням в певну дату та час належної індивідуальної пропозиції укласти електронний кредитний договір та додаткову угоду до нього. Так, відповідачка ставить під сумнів відповідність електронних текстових файлів у формі PDF-файлів під назвою «Договір про надання кредиту 236300-КА-001 від 17.02.2021р.» та «Додаткова угода 1 від 18.04.2021р. до Договору про надання кредиту 236300-КА-001», оригіналам електронних документів про існування яких стверджує позивач. Матеріали справи не містять доказів факту надання позивачем відповідачці пропозицій укласти 17.02.2021 з ТОВ «БІЗПОЗИКА» електронного кредитного договору (індивідуальної оферти) та 18.04.2021 додаткової угоди до нього (також індивідуальної оферти) у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного ТОВ «БІЗПОЗИКА» за допомогою технічних засобів електронних комунікацій електронним повідомленням, та належного акцепту відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Подані позивачем до суду візуальні форми послідовності дій щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього не є належними доказами, оскільки створені позивачем без участі та погодження відповідачки, належно не фіксують факт вчинення правочину сторонами і повністю залежать від волевиявлення позивача. Також позивачем не доведено факт передання ТОВ «БІЗПОЗИКА» [PERSON] одноразового ідентифікатора засобами зв`язку та факт надсилання відповідачкою відповіді як особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, електронним повідомленням ТОВ «БІЗПОЗИКА», підписаним одноразовим ідентифікатором. Представник відповідачки зазначає, що дійсно, за ініціативою ТОВ «БІЗПОЗИКА» з її банківського рахунку на банківський рахунок [PERSON] було здійснено перерахування грошових коштів у загальному розмірі 58000,00 грн., однак вказана подія відбулася поза волею відповідачки, тобто не за договором кредиту, тому вона не зобов`язана повертати кредит та сплачувати відсотки. Загальна сума повернутих позивачу безпідставно набутих відповідачкою грошових коштів з використанням безготівкових розрахунків, ініціатором яких є відповідачка, складає 45250,74 грн. За відсутності відмови позивача від свого майнового права (звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків) залишок безпідставно набутих відповідачкою від позивача грошових коштів складає 12749,26 грн. Крім того, відповідачка, ініціюючи повернення позивачу безпідставно набутих грошових коштів з використанням безготівкових розрахунків, при формуванні та/або поданні кожної відповідної платіжної інструкції для виконання даних платіжних операцій, не визначала у реквізиті «Призначення платежу» інформацію, що платіж здійснюється на підставі договору про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021. З огляду на викладене, представник відповідачки просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «БІЗПОЗИКА» відмовити у повному обсязі. У відповіді на відзив представника позивача - [PERSON] , доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, визначені такими, що не можуть розглядатись в якості підстав для відмови в позові з огляду на наступне. Факт укладення кредитного договору між позивачем та відповідачкою був преюдиційно встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2022 по справі № 334/9787/23, яке набрало законної сили 24.04.2022. Про наявність зазначеного судового рішення як відповідачка, так і її представник безумовно є обізнаними. Відтак, вказані факти не повинні повторно доказуватись ТОВ «БІЗПОЗИКА» у цій справі. У відзиві на позов представник відповідача жодними належними та допустимими доказами не доводить відсутність цілісності кредитного договору, тому будь-які протилежні за змістом твердження із зазначеного питання взагалі не заслуговують на увагу. Крім того, зі змісту позовної заяви та доданих до неї візуальної форми щодо укладення електронного кредитного договору та візуальної форми щодо укладення електронної додаткової угоди 1, в яких викладено чітку хронологію їх укладення, вбачається, що 17.02.2021 кредитний договір був підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором «G-4917», 18.04.2021 додаткова угода біла підписана відповідачкою одноразовим ідентифікатором «G-4427», що відповідає нормам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 207 ЦК України. Представник позивача звертає увагу, що положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Та обставина, що в наданих позивачем до суду кредитному договорі та додатковій угоді не відображено його підписання відповідачкою одноразовими ідентифікаторами, зазначених у візуальних формах послідовності укладення електронного кредитного договору та додаткової угоди, жодним чином не спростовує факт підписання електронного кредитного договору та додаткової угоди як відповідачкою, так і позивачем, а свідчить лише про те, що такі підписи лише не були відображені в тексті, оскільки на момент їх укладення у позивача була відсутня технічна можливість на здійснення такої дії. Таким чином, позивачем були надані до суду належні та допустимі докази, що підтверджують факт укладення кредитного договору у відповідності до норм чинного законодавства України та спростовують протилежні висновки відповідачки із зазначеного питання, викладені у відзиві. Зважаючи на визнання представником відповідачки у відзиві на позов факту отримання від позивача грошових коштів в сумарному розмірі визначеному у відповідності до умов Кредитного договору та Додаткової угоди 1 (58000,00 грн.), а також враховуючи положення пункту 6.38 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 по справі № 227/3760/19-ц, яким визначено, що у разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним. Вільне волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору та фактичне його підписання відповідачкою підтверджується наступним. По-перше, до укладення кредитного договору через Українське бюро кредитних історій було перевірено, що номер телефону [NUMBER] та електронна пошта [INFO] належать особисто відповідачці. По-друге, як вбачається з візуальної форми Кредитного договору та візуальної форми Додаткової угоди 1, при реєстрації та входу в особистий кабінет позичальника про укладенні кредитного договору, [PERSON] було використано номер телефону [NUMBER] , самостійно визначений нею як фінансовий, та електронну пошту [INFO] , що підтверджується зазначеними візуальними формами. Відповідачка не повідомляла ані позивачу, ані суду, що сім-карта вибула з її володіння, не надала жодних підтверджень факту того, що хтось інший скористався її телефоном. Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, а саме особистий кабінет позичальника (відповідача), знаходиться на офіційному сайті ТОВ «БІЗПОЗИКА»: https://bizpozyka.com/. [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора G-4917, відправленого їй на номер телефону [NUMBER] , визначений нею як фінансовий, відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про електронну комерцію» ідентифікувалась в інформаційній системі кредитора - особистому кабінеті, де в подальшому і підписала кредитний договір, що підтверджується відповідною візуальною формою. Такі саме дії здійснювались і при укладенні Додаткової угоди 1 за допомогою одноразового ідентифікатора G-4427. Після укладення кредитного договору він разом із Правилами був відправлений позивачем відповідачці на електронну пошту [INFO] Після укладення Додаткової угоди 1 вона також була надіслана на зазначену електронну адресу, що підтверджується паперовими копіями веб-сторінок поштового сервісу info@bizpozyka.com та відповідними візуальними формами. Також укладений кредитний договір та додаткова угода до нього відображаються в особистому кабінеті відповідачки та доступні для перегляду в цілодобовому режимі. Цілісність Кредитного договору не порушувалась позивачем, оскільки відповідачка мала можливість порівняти договір отриманий на її електронну пошту з примірником, який надано до суду. Твердження представника відповідачки про те, що грошові кошти були перераховані позивачем відповідачці без укладення кредитного договору та є безпідставно набутими не відповідають дійсності та спростовуються тим, що декілька перших платежів здійснених відповідачкою повністю відповідають розмірам платежів та граничним датам їх сплати, вказаних у графіку платежів, визначеному у п. 3 Кредитного договору. Відтак, представник відповідачки, вигадуючи твердження про безпідставно набуті кошти, намагається уникнути сплати відповідачкою грошових коштів у повному обсязі. Крім цього, представник відповідача безпідставно вважає, що позивач мав би надати ще й оферту (пропозицію прийняти договір) та акцепт (прийняття пропозицій), оскільки це не узгоджується з положеннями ст. 207 ЦК України. Посилання представника відповідачки на відсутність в платіжних документах призначення платежів, які були здійснені [PERSON] на користь ТОВ «БІЗПОЗИКА», свідчать лише про недбалість відповідачки, а не навпаки. Крім цього, здійснення [PERSON] п`ятьох платежів, які підтверджуються інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн», неможливо було здійснити інакше, ніж через особистий кабінет позичальника на сайті позивача, доступ до якого мають тільки особи, які уклали кредитні договори з ним. Представник позивача, адвокат Бруско О.В., у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що у ньому викладені. Суду представник позивача пояснив, що система працює автоматично. Після введення ідентифікатора система автоматично спрацьовує на видачу грошових коштів. При підготовці позову у ньому була допущена описка - особистий кабінет у позичальника на сайті my.tpozyka.com, а не my.bizpozyka.com як зазначено у позові. Обидва сервіси використовує позивач. Відповідачці мало прийти повідомлення від Tvoyapozyka. Відповідь щодо надходження повідомлення від bizpozyka не має значення для розгляду справи. У витягу з анкети також описка - зазначено помилково my.bizpozyka.com, замість вірного my.tpozyka.com. Повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання позивачка [PERSON] до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Представник відповідачки, адвокат Тульчевський О.В., проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Суд, заслухавши учасників судового провадження та дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Положеннями ст. 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Матеріалами справи підтверджено, що 17.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 236300-КС-001, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 40000,00 грн., строком на 16 тижнів, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом в день 0,92106250 %, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 4000,00 грн. За умовами укладеного договору кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 09.06.2021 (т. 1 а.с. 9). Приймаючи умови вищевказаного договору, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір (п. 6 Договору про надання кредиту). Як видно з візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного Договору про надання кредиту 236300-КС-001 від 17.02.2021 (т. 1 а.с. 10) в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на сайті www.my.tpozyka.com, 17.02.2021 об 11:54:40 [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , ідентифікувалась в інформаційно-телекомунікаційній системі та зайшла в особистий кабінет, де надала всю необхідну інформацію для формування кредитором належної пропозиції. Після ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором G6959, який був відправлений кредитором на номер її мобільного телефону. Ознайомившись з індивідуальною офертою, яка містить істотні умови кредитного договору, [PERSON] акцептувала умови оферти шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором G4917. Після укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитором направлено [PERSON] підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та правила кредитування відправлені [PERSON] на її електронну пошту та розміщені в особистому кабінеті клієнта в цілодобовому онлайн доступі. До матеріалів справи долучено Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», якими визначено порядок і умови надання ТОВ «БІЗПОЗИКА» споживчих кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення і належного виконання умов договору (т. 1 а.с. 11-16). 18.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду 1 до Договору № 236300-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2021. Відповідно до вказаної угоди кредитодавець, на умовах визначених в договорі, додатково надає, а позичальник додатково отримує та зобов`язується повернути додатковий кредит у сумі 18000,00 грн. Термін дії договору продовжений до 03.10.2021 (т. 1 а.с. 17). Укладення додаткової угоди підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронної Додаткової угоди 1 до Договору про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021 (т. 1 а.с. 18). Як видно з візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронної Додаткової угоди 1 до Договору про надання кредиту 236300-КС-001 від 17.02.2021 (т. 1 а.с. 18) в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на сайті www.my.tpozyka.com, 18.04.2021 о 21:30:40 [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , ідентифікувалась в інформаційно-телекомунікаційній системі та зайшла в особистий кабінет, де надала всю необхідну інформацію для формування кредитором належної пропозиції. Після ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором G7040, який був відправлений кредитором на номер її мобільного телефону. Ознайомившись з індивідуальною офертою, яка містить істотні умови додаткової угоди, [PERSON] акцептувала умови оферти шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором G4427. Після укладення додаткової угоди в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитором направлено [PERSON] підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Додаткова допомога та правила кредитування відправлені [PERSON] на її електронну пошту та розміщені в особистому кабінеті клієнта в цілодобовому онлайн доступі. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Представник відповідачки дійшов помилкового висновку у відзиві на позовну заяву про відсутність належних доказів на підтвердження укладення між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] . Договору про надання кредиту 236300-КС-001 від 17.02.2021 та Додаткової угоди 1 від 18.04.2021. Доказів, які спростовують факт добровільного та самостійного підписання електронних кредитного договору та угоди, матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Платіжним дорученням № 24777 від 17.02.2021 підтверджено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало на рахунок відповідачки [PERSON] грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. відповідно до кредитного договору № 236300-КС-001 від 17.02.2021 (т. 1 а.с. 22). За змістом письмового підтвердження АТ «ТАСКОМБАНК» № 17569/47.1 від 24.07.2023, в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 83 від 11.11.2020 (т. 1 а.с. 25-29), банком було здійснено перерахування грошових коштів від ТОВ «БІЗПОЗИКА» [PERSON] в сумі 18000,00 грн. відповідно до додаткової угоди від 18.04.2021 до кредитного договору № 236300-КС-001 від 17.02.2021 (т. 1 а.с. 24). Даний факт підтверджено також квитанцією TAC PAY № 399209283 від 18.04.2021 (т. 1 а.с. 23). Витяг з анкети клієнта від 31.07.2021 містить анкетні дані позичальника [PERSON] , [INFO] , зокрема РНОКПП - [NUMBER] , а також номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів - [NUMBER] (т. 1 а.с. 21). Як видно з інформаційної довідки № 336/07 від 18.07.2023 Єрошиною Альоною 02.03.2021 (номер карти [NUMBER] ) на сайті «BIZPOZYKA.COM» через ТОВ «Платежі онлайн» із застосуванням платіжного сервісу «Platon» в рахунок погашення кредиту було здійснено платіж на суму 9100,00 грн. (т. 1 а.с. 30). Як видно з інформаційної довідки № 337/07 від 18.07.2023 Єрошиною Альоною 12.04.2021 (номер карти [NUMBER] ) на сайті «BIZPOZYKA.COM» через ТОВ «Платежі онлайн» із застосуванням платіжного сервісу «Platon» в рахунок погашення кредиту було здійснено платіж на суму 8572,78 грн. (т. 1 оборот а.с. 30). Як видно з інформаційної довідки № 338/07 від 18.07.2023 Єрошиною Альоною 15.04.2021 (номер карти [NUMBER] ) на сайті «BIZPOZYKA.COM» через ТОВ «Платежі онлайн» із застосуванням платіжного сервісу «Platon» в рахунок погашення кредиту було здійснено платіж на суму 733,98 грн. (т. 1 а.с. 31). Як видно з інформаційної довідки № 339/07 від 18.07.2023 Єрошиною Альоною 18.04.2021 (номер карти [NUMBER] ) на сайті «BIZPOZYKA.COM» через ТОВ «Платежі онлайн» із застосуванням платіжного сервісу «Platon» в рахунок погашення кредиту було здійснено платіж на суму (т. 1 оборот а.с. 31). Як видно з інформаційної довідки № 340/07 від 18.07.2023 Єрошиною Альоною 29.04.2021 (номер карти [NUMBER] ) на сайті «BIZPOZYKA.COM» через ТОВ «Платежі онлайн» із застосуванням платіжного сервісу «Platon» в рахунок погашення кредиту було здійснено платіж на суму 7910,00 грн. (т. 1 а.с. 32). Квитанцією TAC PAY № 386207506 від 16.03.2021 підтверджено здійснення платежу в сумі 9100,00 грн. з карти [NUMBER] , отримувач - [INFO] , призначення - 3156224148, що відповідає РНОКПП [PERSON] (т. 1 а.с. 33). Квитанцією TAC PAY № 390191106 від 27.03.2021 підтверджено здійснення платежу в сумі 9100,00 грн. з карти [NUMBER] , отримувач - [INFO] , призначення - 3156224148, що відповідає РНОКПП [PERSON] (т. 1 а.с. 34). Суд констатує, що здійснені відповідачкою на користь позивача транзакції грошових коштів повністю відповідають розмірам платежів та граничним датам їх сплати, вказаних у графіку платежів, встановленому п. 3 Договору про надання кредиту 236300-КС-001 від 17.02.2021. Враховуючи наведене, доводи представника відповідачки щодо перерахування позивачем грошових коштів відповідачці без укладення кредитного договору є необґрунтованими та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. Під час розгляду справи судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від Приватного акціонерного товариства «Київстар» інформації та документів про вхідні SMS-повідомлення, які надходили на телефонний номер 0677821254 від відправника з альфанумеричним іменем «BIZPOZYKA»: з 00 год. 01 хв. 17.02.2021 до 23 год. 59 хв. 17.02.2021; з 00 год. 01 хв. 18.04.2021 до 23 год. 59 хв. 18.04.2021, із роздрукуванням на паперових носіях переліку SMS-повідомлень, змісту кожного SMS-повідомлення. Листом № 1702/01 від 15.01.2024 ПрАТ «Київстар» повідомило суд, що згідно з інформацією, отриманою від відповідальних структур підрозділів Компанії, в період часу з 00 год. 01 хв. по 23 год. 59 хв. 17.02.2021, а також з 00 год. 01 хв. по 23 год. 59 хв. 18.04.2021 комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» зафіксовано отримання одного вхідного смс повідомлення на номер [NUMBER] від відправника «BIZPOZYKA», а саме 18.04.2021 о 21 год. 38 хв. Відомості, які містяться у вказаному листі, не мають значення для вирішення позовних вимог, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що SMS-повідомлення позичальнику мали бути відправлені не з використанням альфанумеричного імені «BIZPOZYKA», а з використанням альфанумеричного імені «TvoyaPozyka». Матеріали справи містять договір про надання послуг з відправки СМС повідомлень з використанням альфанумеричного імені № 380963218309-01122019 від 01.12.2019, укладений між ТОВ «УРОБОРОС ГРУП» та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (т. 2 а.с. 6-8). За змістом Додатку № 2 до вказаного договору передача повідомлень від замовника користувачам буде виконуватись з наступних альфанумеричних імен: Biz-Pozyka, BIZPOZYKA, Tvoyapozyka (т. 2 оборот а.с. 8). Листом № 1 від 15.02.2024 ТОВ «УРОБОРОС ГРУП» на запит ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» повідомило, що в рамках виконання договору про надання послуг з відправки СМС повідомлень з використанням альфанумеричного імені № 380963218309-01122019 від 01.12.2019 через сайт https://sms-fly.ua на номер телефону [NUMBER] були надіслані SMS-повідомлення з використанням альфанумеричного мені Tvoyapozyka: а) 17.02.2021: об 11 год. 55 хв. - SMS-повідомлення з текстом «Код подтверджения паспорта: [NUMBER] »; об 11 год. 56 хв. - SMS-повідомлення з текстом «Код подтверджения акцепт: G4917»; б) 18.04.2021: об 21 год. 40 хв. - SMS-повідомлення з текстом «Код подтверджения паспорта: G-7040»; об 21 год. 43 хв. - SMS-повідомлення з текстом «Код подтверджения акцепт: G-4427» (т. 2 а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Відповідачкою не доведено належними та допустимими доказами, що їй не належав і не належить номер телефону, зазначений у кредитному договорі. Доказів того, що персональні дані відповідачки (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку здійснювалося перерахування кредитних грошових коштів, номер телефону, адреса реєстрації місця проживання, адреса електронної пошти) були використані товариством чи іншими особами для укладення кредитних договорів від її імені, відповідачкою до суду не надано, як і не надано доказів того, що вона зверталася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно неї шахрайських дій чи оскаржувала правомірність укладеного договору у суді. Ураховуючи той факт, що на рахунок відповідачки надходили обумовлені сторонами у Договорі про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021 та Додатковій угоді 1 від 18.04.2021 суми кредитних коштів, картковий рахунок належить відповідачці (дана обставина визнається сторонами), остання знала і не могла не знати про отримання кредитних коштів. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка зверталася до банку із заявою про помилкові перекази коштів на її картковий рахунок. Зважаючи на вказане, невизнання самою відповідачкою факту укладання кредитного договору і використання ідентифікаторів не обґрунтоване стороною відповідача за допомогою належних та допустимих доказів. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. У кредитному договорі кредитор та позичальник узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волевиявлення [PERSON] на укладення такого договору, на визначених умовах шляхом підписання Договору про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021, а у подальшому Додаткової угоди 1 від 18.04.2021 за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Договір про надання кредиту № 236300-КС-001 від 17.02.2021 та Додаткова угода 1 від 18.04.2021 є укладеними з моменту їх підписання відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов. Додатково волевиявлення [PERSON] на укладення кредитного договору підтверджує відеозапис, який відображає процедуру верифікації її особи, що передувала укладенню договору (т. 1 а.с. 172). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.07.2023 загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» складає 106693,78 грн., яка складається з наступного: 43331,42 грн. - заборгованість за кредитом; 62660,27 грн. - заборгованість за відсотками; 702,09 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість по штрафам (т. 1 а.с. 19-20). Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка [PERSON] повністю чи частково сплатила нараховану позивачем заборгованість. Оскільки [PERSON] не сплатила обґрунтовано нараховану заборгованість у розмірі 106693,78 грн., суд вважає позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] просив стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу розмірі 10000,00 грн. Вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу обґрунтовані тим, що внаслідок порушення представником відповідача порядку подання відзиву, позивач був вимушений в досить стислий строк підготувати відповідь, в якій були висвітлені всі факти та обставини, які мали місце та/або потребували детального спростування з боку позивача. Позивач був змушений звернутись за наданням професійної правничої допомоги до сторонньої особи - адвоката Глуховецького О.В., за участі якого і була підготовлена відповідь на відзив. За змістом відповіді на відзив документи щодо витрат на правничу допомогу мали бути надані до стадії судових дебатів. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріали справи містять договір про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022, укладений між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ БАЛАНС». За змістом вказаного договору клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Адвокатське об`єднання зобов`язалось здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншим чинним законодавством, а клієнт зобов`язався оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (на умовах окремих правочинів до цього договору). Також матеріали справи містять копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] . Жодного доказу, який би підтверджував як факт надання адвокатом Глуховецьким О.С. професійної правничої допомоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у рамках розгляду даної справи, так і її вартість, матеріали справи не містять. Під час судового розгляду (до судових дебатів) представник позивача не повідомляв суд про те, що відповідні докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved