Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого напису №14079 виданого 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості на підставі кредитного договору №2783358 від 26.07.2020 в розмірі 27488, 50 грн. таким, що не підлягає виконанню. Мотивує тим, що 26.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67282104 про стягнення боргу з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, також 14.02.2024 тим же виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача, внаслідом такого звернення останній дізнався, що з нього стягуються кошти. Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису 31.05.2021 на підставі договору №2783358 від 26.07.2020 є незаконним, оскільки договір не був нотаріально посвідченим, до того ж заборгованість є не безспірна, тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі норми, що втратила чинність 22.02.2017. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 9816, 70 грн. Представник відповідача не погоджується з доводами позивача та заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. Вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн., оскільки розмір витрат завищено. Згідно клопотання просять зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 19.03.2024 ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову: зупинено стягнення за виконавчим написом №14079, вчиненим 31.05.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною в виконавчому провадженні №6782104, що на даний час перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцького Андрія Андрійовича. 19.03.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. 27.03.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 26.07.2020 між ТОВ «Мілоан»» (правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Кредит-капітал») та [PERSON] було укладено Договір №2783358, відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 8000 грн. Вказаний договір нотаріально не посвідчений (а.с.48-51). 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис №14079 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Кредит-капітал» (відступлено право вимоги від ТОВ «Мілоан») заборгованості у загальному розмірі 28418,44грн. (а.с.51). На підставі цього і заяви відповідача про примусове виконання приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. 14.02.2024 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8-9). IV. Норми права, які застосував суд. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Перелік був доповнений цим п.2 постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року, згідно якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, що набрала законної сили з моменту проголошення, у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною в частині п.2 Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Виконавчий напис про стягнення заборгованості за не нотаріально посвідченим кредитним договором вчинено 31.05.2021, хоч нотаріуси втратили таке право після 22.02.2017. З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в справі №910/10374/17 від 21.09.2021, встановлено порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оцінивши в сукупності докази, суд робить висновок щодо необхідності задоволення позову. Сторона відповідача у клопотанні про зменшення судових витрат вказувала, що понесення судових витрат позивачем у заявленому розмірі 8000 грн. є недоведеним, явно завищеним і не відповідають критерію розумності та дійсності вартості наданих послуг. Позивачем в позовній заяві зазначалось, що ним понесено судові витрати у розмірі 9816,70 грн., з яких судовий збір у розмірі 1211,20 (згідно квитанції №5853-2482-5317-0636, а.с.10) , судовий збір за вжиття заходів забезпечення позову в розмірі 605,60 грн. (згідно квитанції №5921-2482-8229-8617, а.с.19), а також 8000 грн. на правничу допомогу, проте жодних доказів на підтвердження понесених ним таких витрат суду не надано. Враховуючи, що сторона позивача має право подати необхідні документи на підтвердження понесених витрат на правову допомогу впродовж 5 днів після ухвалення рішення, то суд в частині розподілу витрат на правову допомогу на даному етапі не вирішує, а документально підтверджені судові витрати стягує з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 1211,20 грн. та за вжиття заходів забезпечення позову в розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved