Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

17 серпня 2020 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, які заявою від 27 вересня 2023 року уточнили та просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої у грудні 2019 року право власності на: 2/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,061 га, передана для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого кооперативу «Судоремонтник», ділянка №256 Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку площею 1,93 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122080400:01:001:0244 та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , померлої у грудні 2019 року право власності на: земельну ділянку площею 1530 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 1,4842 га, яка розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 1,6105 га, яка розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є спадкоємцями після смерті [PERSON] , [PERSON] , письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №1571/02-14 від 31 грудня 2020 року позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої у грудні 2019 року [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Представник позивачів в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представники третіх осіб Акціонерного товариства «Альфа Банк», Акціонерного товариства «Ідея Банк»\~в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/3 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №116 від 20 лютого 2003 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, що також підтверджено довідкою №9, виданою 03 січня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ»; - земельна ділянка площею 0,061 га, передана для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого кооперативу «Судоремонтник», ділянка №256 Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ОД №068621 від 26 травня 1998 року; - земельна ділянка площею 1,93 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122080400:01:001:0244 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №854631 від 22 грудня 2005 року; - земельна ділянка площею 1530 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №272149 від 21 лютого 2005 року; - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09 лютого 1999 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфіменко М.Д., зареєстрованого за №4/699, що також підтверджено довідкою №9, виданою 03 січня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ»; Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61273305 від 12 серпня 2020 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 1983 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 06 лютого 2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №00027379798 від 12 серпня 2020 року; - донька [PERSON] , що підтверджено записом акта про народження №3 від 29 січня 1977 року, однак [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 16 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, тобто до відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON] , тому спадкування повинно здійснюватися за правом представлення. Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється: - онука [PERSON] , що підтверджено записом акта про народження [PERSON] №3 від 29 січня 1977 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено будинковою книгою на вказану квартиру, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Разом з тим, встановлено, що [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, крім того надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за позивачами. Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] була малолітньою дитиною, тому відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину (спадкова справа № 43/2019). Крім цього судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/3 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №116 від 20 лютого 2003 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, що також підтверджено довідкою №9, виданою 03 січня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ»; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 21 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. в реєстрі за №4/1559, що також підтверджено довідкою №9, виданою 03 січня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ»; - земельна ділянка площею 1,4842 га, яка розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122085900:01:002:0420, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №62948451 від 07 липня 2016 року; - земельна ділянка площею 1,6105 га, яка розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122085900:01:002:0417, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №62952678 від 07 липня 2016 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла у грудні 2019 року Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59850905 від 17 березня 2020 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 06 лютого 2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №00027379798 від 12 серпня 2020 року; - донька [PERSON] , що підтверджено записом акта про народження №3 від 29 січня 1977 року, однак [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 16 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, тобто до відкриття спадщини після смерті її мати [PERSON] , тому спадкування повинно здійснюватися за правом представлення. Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється: - онука [PERSON] , що підтверджено записом акта про народження [PERSON] №3 від 29 січня 1977 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину (спадкова справа № 31/2020). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] була неповнолітньою дитиною, тому відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №1571/02-14 від 31 грудня 2020 року позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої у грудні 2019 року [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України між спадкоємцями досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, що підтверджено відповідною письмовою угодою від 19.03.2024 року. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved