Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

28 грудня 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача Цюпа О.В. надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 115219-КС-003 про надання кредиту від 03.10.2020, що становить 3 179,19 грн., яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 0,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 3 179,19 грн.; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. ( а. с. 1-13). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 115219-КС-003 у розмірі 10000,00 гривень, шляхом перерахування коштів на банківську картку № [NUMBER] під 1,166347 процентів за кожен день користування кредитом. Крім того зазначено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15.12.2023 виникла заборгованість у розмірі 3179,19 гривень, яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 0,00 гривень, суми прострочених платежів по процентах 3179,19 грн., суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Ухвалою від 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 79). У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, з проханням розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував ( а. с. 83-84). Відповідач в судові засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзив, заяву про розгляд справи за своєї відсутності, інших клопотань не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 115219-КС-003, згідно із умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язався надати кредит у розмірі 10000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 16 тижнів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,16634700 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 425,71665500 процентів. Термін дії договору до 23.01.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 18800,00 грн. ( а. с. 36-37). ТОВ «Бізнес Позика» виконав своє грошове зобов`язання та надав грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., шляхом перерахування на картку відповідача [NUMBER] , що підтверджується квитанцією № 276668747 від 03.10.2020 ( а. с. 46). Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно\~до ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.\~1054\~-1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст. ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту було підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора G1585 та G3320, відповідно, що підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта (а.с.42-43). Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 17-32) станом на 13.12.2023 виникла заборгованість у розмір 3\~179,19 гривень, яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 0,00 гривень, суми прострочених платежів по процентах 3179,19 грн., суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Правильність нарахування процентів перевірена судом та не викликає сумнівів, оскільки нарахуванням відсотків за користування кредитом здійснено в межах строку дії договору у визначеному договором розмірі за денної ставкою 1,16634700 %. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 5325 від 20 грудня 2023 року ( а. с. 16). На підставі викладеного,

Outcome: approved