Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі позивач) звернулося до [PERSON] (далі відповідач), треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Облпартнер» про визнання права іпотекодержателя. В обґрунтування позову зазначало, що 30.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») та ТОВ «Облпартнер» укладено кредитний договір № 11258440000. На забезпечення виконання кредитних зобов`язань 30.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» укладено два договори іпотеки №№ 5183, 5184, відповідно до умов яких ТОВ «Облпартнер» передало в іпотеку банку дві земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 0,1201 га, за адресою: [ADDRESS] . Яка належить ТОВ «Облпартнер» на підставі Договору купівлі земельної ділянки, посвідченого 30.11.2007 року Сніговою К.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 4501; - земельна ділянка, загальною площею 0,1194 га, за адресою: [ADDRESS] . Яка належить ТОВ «Облпартнер» на підставі Договору купівлі земельної ділянки, посвідченого 30.11.2007 року Сніговою К.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 4494. 21 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі АТ «УкрСиббанк») укладено Договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11258440000 від 30.11.2007 р., укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 29 вересня 2015 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договору про відступлення прав вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №26 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований за номером 5063. Отже, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» набув прав іпотекодержателя щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 3222486601:01:012:0178, площею 0,2395 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка станом на час укладення кредитного та іпотечного договорів складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га. Старшим державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області 09.02.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1858, виданого 31.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ТОВ «Облпартнер» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 2 355 700,07 грн. Відповідно до протоколу № 1242056 від 25.12.2013 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Облпартнер». Протоколом, складеного філією II приватного підприємства «Нива-В.Ш.», переможцем прилюдних торгів було визнано [PERSON] 30 липня 2015 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. звернувся [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на земельні ділянки площами 0,2395 га. (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га.) 30 липня 2015 року було видане свідоцтво про придбання нерухомого майна видане 30 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2903, [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га). Враховуючи те, що прилюдні торги з реалізації спірної земельної ділянки (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га) були проведені з численними порушеннями чинного законодавства України, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року у справі 369/8399/15-ц було задоволено позовні вимоги ТОВ «Облпартнер» та визнано недійсними прилюдні торги та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна №376/3 від 10 січня 2014 року з реалізації, визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна видане 30 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2903, [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га). Вищевказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2015 року в справі 369/8399/15-ц не оскаржувалося та набуло законної сили. Однак, як стало відомо позивачу із інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на спірну земельну ділянку площею 0,2395 га з кадастровим номером 222486601:01:012:0178 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 960. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га), належить Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.08.2015року. 07.08.2015 р. ухвалою суду було відкрито провадження по справі 369/8399/15-ц, де рішенням визнано недійсними прилюдні торги та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Тобто вищевказана справа про оскарження торгів слухалася під час укладення Договору купівлі-продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.08.2015 року був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т.Л., та зареєстровано в реєстрі за №960. За нормами ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини. Одним із способів набуття права власності є придбання мана з прилюдних торгів. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимоги, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 ЦК). Недійсні угоди не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Такий висновок зробив ВСУ у справі №6-116цс12. Таким чином, враховуючи те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року у справі 369/8399/15-ц визнано недійсними прилюдні торги, а також правовстановлюючі документи, видані за результатом таких торгів, [PERSON] фактично не набув статусу власника спірних земельних ділянок. Крім того, як стало відомо Позивачу [PERSON] здійснив навмисне відчуження спірної земельної ділянки (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га), вже після відкриття провадження та під час слухання по справі 369/8399/15-ц (де рішенням визнано недійсними прилюдні торги), щоб уникнути в подальшому виконання рішення суду. З наведених обставин, враховуючи те, що спірна земельна ділянка кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, площею 0,2395 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га) вибула із володіння ТОВ «Облпартнер», з численними порушеннями порядку проведення прилюдних торгів, що позбавляє [PERSON] статусу добросовісного набувача та права розпорядження майном, а тому подальше відчуження земельної ділянки №3222486601:01:012:0178, площею 0,2395 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га) під час розгляду справи №369/8399/15-ц, де визнано торги недійсними, є незаконним та порушує права і законні інтереси Іпотекодержателя. Адже на сьогоднішній день зобов`язання ТОВ «Облпартнер» перед Кредитором ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 11258440000 від 30.11.2007 р. не погашена. На сьогодні вказане рішення суду боржником не виконане, заборгованість не сплачена. Позивач ТОВ ФК Довіра та гарантія звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , ТОВ Облпартнер, про звернення стягнення на предмет іпотеки (вищезазначені земельні ділянки). Рішенням суду від 31.03.2023 року (справа № 369/22/19) в задоволенні позовних вимог було відмовлено з підстав обрання невірного способу захисту. Вказаним рішенням встановлені наступні факти. В результаті об`єднання у вересні 2015 року земельних ділянок з кадастровими номерами 3222486601:01:012:0177, та 3222486601:01:012:0178, було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5030, загальною площею 0,3614 га. В грудні 2015 року було поділено земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5030, в результаті поділу було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5046 площею 0,055 га; 3222486601:01:012:5044 площею 0,042 га; 3222486601:01:012:5039 площею 0,0417 га; 3222486601:01:012:5040 площею 0,042 га; 3222486601:01:012:5041 площею 0,0418 га; 3222486601:01:012:5045 площею 0,0555 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5046 площею 0,055 га поділено на земельні з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5132 площею 0,0358 га; 3222486601:01:012:5131 площею 0,0192 га. Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5123 площа 0,0123 га та 3222486601:01:012:5124 площею 0,0297 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5134 площею 0,0286 га та 3222486601:01:012:5133 площею 0,0131 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5130 площею 0,0282 га; 3222486601:01:012:5129 площею 0,0138 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: 3222486601:01:012:5122 площею 0,0407 га та 3222486601:01:012:5121 площею 0,0148 га. Зазначені земельні ділянки належать на праві приватної власності Відповідачу . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2021 року по справі № 369/22/19 призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Визначити з яких саме земельних ділянок станом на 12.11.2019 року складаються земельні ділянки з колишніми кадастровими номерами 3222486601:01:012:0178 та 3222486601:01:012:0177, які були об`єднанні та надалі поділенні за наступною хронологією: У результаті об`єднання в вересні 2015 року було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5030, загальною площею 0,3614 га. В грудні 2015 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5030 почали ділити, в результаті поділу якої було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5046 площею 0,055 га; 3222486601:01:012:5044 площею 0,042 га; 3222486601:01:012:5039 площею 0,0417 га; 3222486601:01:012:5040 площею 0,042 га; 3222486601:01:012:5041 площею 0,0418 га; 3222486601:01:012:5045 площею 0,0555 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5046 площею 0,055 га почали ділити на земельні з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5132 площею 0,0358 га; 3222486601:01:012:5131 площею 0,0192 га. Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5123 площа 0,0123 га та 3222486601:01:012:5124 площею 0,0297 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5134 площею 0,0286 га та 3222486601:01:012:5133 площею 0,0131 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5130 площею 0,0282 га; 3222486601:01:012:5129 площею 0,0138 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: 3222486601:01:012:5122 площею 0,0407 га та 3222486601:01:012:5121 площею 0,0148 га. Відповідно до висновку експерта за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.04.2022 року № 1572/22-41, надати висновок на питання у поставленій редакції не вбачалося можливим, оскільки ця редакція є не логічною з юридичної точки зору. При цьому, станом на 12.11.2019 року існували земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5121, 3222486601:01:012:5122, 3222486601:01:012:5123, 3222486601:01:012:5124, 3222486601:01:012:5129, 3222486601:01:012:5130, 3222486601:01:012:5131, 3222486601:01:012:5132, 3222486601:01:012:5133, 3222486601:01:012:5134 та земельні ділянки площами: 0,0135 га, 0,0283 га, 0,0127 га, 0,0290 га, 0,0124 га, 0,0294 га, які внаслідок об`єднання та поділу земельних ділянок, сформовані за рахунок території на якій в період з 06.08.2015 року до 31.08.2015 року були розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами 3222486601:01:012:0177, 3222486601:01:012:0178. \~ \~ \~ \~Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. \~ \~ \~ \~Посилаючись на зазначене, позивач просить суд визнати право іпотекодержателя ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія, код ЄДРПОУ 38750239, на земельні ділянки за кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5121 площею 0,0148 га, 3222486601:01:012:5122 площею 0,0407 га, 3222486601:01:012:5123 площею 0,0123 га, 3222486601:01:012:5124 площею 0,0297 га, 222486601:01:012:5129 площею 0,0138 га, 3222486601:01:012:5130 площею 0,0282 га, 3222486601:01:012:5131 площею 0,0192 га, 3222486601:01:012:5132 площею 0,0358 га, 3222486601:01:012:5133 площею 0,0131 га, 3222486601:01:012:5134 площею 0,0286 га, 3222486601:01:012:5041 площею 0,0418 га, які внаслідок об`єднання та поділу земельних ділянок, сформовані за рахунок території на якій в період з 06.08.2015 року до 31.08.2015 року були розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами 3222486601:01:012:0177, 3222486601:01:012:0178. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.01.2024 року відкрито закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 02.05.2024 року о 09 год. 00 хв. У судове засідання 02.05.2024 року учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник позивача 02.05.2024 року подала до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника. Позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, відзиву на позов не подавали. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 30.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» укладено кредитний договір № 11258440000, за умовами якого банк надав позичальнику 240000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку. На забезпечення виконання кредитних зобов`язань 30.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» укладено два договори іпотеки №№ 5183, 5184, відповідно до умов яких ТОВ «Облпартнер» передало в іпотеку банку дві земельні ділянки, а саме: \~ \~ \~ \~- земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 0,1201 га, за адресою: [ADDRESS] . Яка належить ТОВ «Облпартнер» на підставі Договору купівлі земельної ділянки, посвідченого 30.11.2007 року Сніговою К.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 4501; \~ \~ \~ \~- земельна ділянка, загальною площею 0,1194 га, за адресою: [ADDRESS] . Яка належить ТОВ «Облпартнер» на підставі Договору купівлі земельної ділянки, посвідченого 30.11.2007 року Сніговою К.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 4494. 27.02.2009 року ТОВ «Облпартнер» отримало державний акт серія ЯЖ № 876219 на право власності на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0177, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 27.02.2009 року ТОВ «Облпартнер» отримало державний акт серія ЯЖ № 876218 на право власності на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2011 року в справі № 2-1858/11 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Облпартнер», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнено з ТОВ «Облпартнер» та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 297545,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2010 року становило 2353880,07 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2355700,07 грн. На підставі зазначеного рішення 31.10.2011 року видано виконавчі листи. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 09.02.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1858, виданого 31.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ТОВ «Облпартнер» на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу в сумі 2 355 700,07 грн. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 09.02.2012 року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0177, та земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 09.02.2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення ТОВ «Облпартнер» та заборону на його відчуження. 18.09.2013 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме земельної ділянки площею 0,1219 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0177, та земельної ділянки площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178. Відповідно до протоколу № 1242056 25.12.2013 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Облпартнер». Протоколом, складеним філією ІІ приватного підприємства «Нива-В.Ш.», переможцем прилюдних торгів було визнано [PERSON] 10.01.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області складено акт № 376/3 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а сааме земельних ділянок площею 0,1219 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0177, та площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 07.07.2015 р. ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження по справі 369/8399/15-ц за позовом ТОВ «Облпартнер» до Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, [PERSON] , за участі третьої особи без самостійних вимог: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів недійсними. 30.07.2015 року [PERSON] були видані свідоцтва про придбання нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі за №2902 та №2903, на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0177 та земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 20.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т.Л. та зареєстрований в реєстрі за номером 960, відповідно до якого між [PERSON] продав зазначені вище земельні ділянки [PERSON] 31.08.2015 року на підставі заяви [PERSON] від 26.08.2015 року об`єднано земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0177, та земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в одну земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 3222486601:01:012:5030. 24.11.2015 року [PERSON] відчужив об`єднану земельну ділянку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грицюк П. В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 3667. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року у справі 369/8399/15-ц було задоволено позовні вимоги ТОВ «Облпартнер» та визнано недійсними прилюдні торги та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна №376/3 від 10 січня 2014 року з реалізації, визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна видане 30 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2903, [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер 3222486601:01:012:0178, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га). Вищевказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2015 року в справі 369/8399/15-ц не оскаржувалося та набуло законної сили. 21 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11258440000 від 30.11.2007 р., укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 29 вересня 2015 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договору про відступлення прав вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №26 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований за номером 5063. Також, встановлено, що в результаті об`єднання у вересні 2015 року земельних ділянок з кадастровими номерами 3222486601:01:012:0177, та 3222486601:01:012:0178, було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5030, загальною площею 0,3614 га. В грудні 2015 року було поділено земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5030, в результаті поділу було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5046 площею 0,055 га; 3222486601:01:012:5044 площею 0,042 га; 3222486601:01:012:5039 площею 0,0417 га; 3222486601:01:012:5040 площею 0,042 га; 3222486601:01:012:5041 площею 0,0418 га; 3222486601:01:012:5045 площею 0,0555 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5046 площею 0,055 га поділено на земельні з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5132 площею 0,0358 га; 3222486601:01:012:5131 площею 0,0192 га. Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5123 площа 0,0123 га та 3222486601:01:012:5124 площею 0,0297 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5134 площею 0,0286 га та 3222486601:01:012:5133 площею 0,0131 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5130 площею 0,0282 га; 3222486601:01:012:5129 площею 0,0138 га. В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: 3222486601:01:012:5122 площею 0,0407 га та 3222486601:01:012:5121 площею 0,0148 га. Зазначене земельні ділянки належать на прав приватної власності [PERSON] . Відповідно до висновку експерта за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.04.2022 року № 1572/22-41, надати висновок на питання у поставленій редакції не вбачалося можливим, оскільки ця редакція є не логічною з юридичної точки зору. При цьому, станом на 12.11.2019 року існували земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486601:01:012:5121, 3222486601:01:012:5122, 3222486601:01:012:5123, 3222486601:01:012:5124, 3222486601:01:012:5129, 3222486601:01:012:5130, 3222486601:01:012:5131, 3222486601:01:012:5132, 3222486601:01:012:5133, 3222486601:01:012:5134 та земельні ділянки площами: 0,0135 га, 0,0283 га, 0,0127 га, 0,0290 га, 0,0124 га, 0,0294 га, які внаслідок об`єднання та поділу земельних ділянок, сформовані за рахунок території на якій в період з 06.08.2015 року до 31.08.2015 року були розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами 3222486601:01:012:0177, 3222486601:01:012:0178. Вказані обставини встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № 369/22/19. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевказані факти, встановлені іншим судом звільняються від доказування в рамках даної справи. Суд приймає та враховує вказані обставини під час розгляду даної справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом спору у цій справі є матеріально-правові вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про звернення стягнення на земельну ділянку, яка була об`єднано з іншою, яка не є предметом іпотеки, яка в свою чергу поділена на інші земельні ділянки після передання в іпотеку. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України Про іпотеку іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення містяться у ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. У частині першій статті 17 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Матеріалами справи підтверджується факт того, що у позичальника ТОВ «Облпартнер» перед банком існує заборгованість за кредитним договором, яка стягнена рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2011 року в справі № 2-1858/11, яка ним у добровільному порядку не сплачена, рішення не виконано. Тому, позивач має право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки, які є предметом іпотечних договір було об`єднано з іншою земельною ділянкою, яку в свої чергу неодноразово розділено на земельні ділянки. Зі змісту договорів іпотеки судом встановлено, що в п. 1.7 сторони погодили, що іпотекодавець не має права без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя вчиняти певні дії, зокрема будь-яким способом розпоряджатися, відчужувати предмет іпотеки. Крім того, відповідно до п. 1.8 іпотека розповсюджується на всі приналежності предмета іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки, і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки. Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про іпотеку» у разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Отже, незалежно від того, чи були внесені зміни до договору іпотеки у зв`язку перебудуванням, добудовою тощо предмета іпотеки, чи ні, іпотека поширюється й на таку реконструкцію. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року в справі № 910/4650/17. При цьому новоствореним об`єктом нерухомості може вважатись виключно такий, що був створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто, неможливо визнати новоствореним нерухомим майном об`єкт нерухомого майна, що являє собою вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року в справі № 6-1213цс16 та постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року в справі № 29/5005/6381/2011. Ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У частині третій цієї ж статті передбачено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках. За змістом частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18)). Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 року № 3262-IV. Обставини відчужень земельних ділянок під час наявного судового спору про визнання прилюдних торгів недійсними(справа №369/8399/15-ц), наявність невиконаного судового рішення про стягнення боргу, короткий проміжок часу між відчуженнями та чисельні перетворення земельних ділянок в процесі вказує на очевидну недобросовісність учасників вказаних правочинів та наміри приховати майно від кредитора. Відповідач міг та повинен був знати про вказані обставини, оскільки Єдиний державний реєстр є загальнодоступним. Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею певних дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не є добросовісним власником земельних ділянок: 3222486601:01:012:5121 площею 0,0148 га, 3222486601:01:012:5122 площею 0,0407 га, 3222486601:01:012:5123 площею 0,0123 га, 3222486601:01:012:5124 площею 0,0297 га, 3222486601:01:012:5129 площею 0,0138 га, 3222486601:01:012:5130 площею 0,0282 га, 3222486601:01:012:5131 площею 0,0192 га, 3222486601:01:012:5132 площею 0,0358 га, 3222486601:01:012:5133 площею 0,0131 га, 3222486601:01:012:5134 площею 0,0286 га, 3222486601:01:012:5041 площею 0,0418 га, а позивач, в свою чергу, є іпотекодержателем вказаного майна. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2\~684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved