Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 21.12.2022 укладено Кредитний договір (оферти) № 15.12.2022-100001757. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.12.2022, строком на 42 дні. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, 21.12.2022 року відповідач отримала вказані кошти, а в свою чергу відповідач не виконала свої зобов`язання та станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 12720 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн. та по процентам в розмірі 6720 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На письмові вимоги позивача відповідач не реагує, заборгованість не погашає. Ухвалою від 04 березня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на сайті суду. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надала до суду відзив, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом при розгляді справи встановлено, що 21.12.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 15.12.2022-100001757, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі - 6000 грн., строком на 42 дні /а.с.26-27/. Відповідно до квитанції №2168667323 за договором №15.12.2022-10000175 від 21.12.2022 року видано кошти на суму 6000,00 грн. /а.с.10/. Як слідує з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором від 21.12.2022 року №15.12.2022-100001757 у [PERSON] склалася заборгованість в сумі 12720,00 грн., яка складається з 6000,00 грн - основного боргу та 6720,00 грн. процентів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Положеннями ст. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за відповідачем утворилась наступна заборгованість за кредитним договором №15.12.2022-100001757 від 21.12.2022 року становить 12720,00 грн., яка складається з: 6000,00 грн - основного боргу та 6720,00 грн. процентів. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість за кредитними договорами, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. З урахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved