Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що КП «Теплопостачання міста Одеса» забезпечує тепловою енергією квартиру, що заходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач [PERSON] . Станом на 01.07.2023 року за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] , відкритим на вищевказану квартиру обліковується заборгованість на загальну суму 29720,05 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих їй послуг та порушенні прав КП «Теплопостачання міста Одеси». Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за теплову енергію в розмірі 29720,05 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача КП «Теплопостачання міста Одеси» - Омельченко О.В. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини між сторонами є цивільно - правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п. 2.1. Статуту підприємства, метою створення Підприємства є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії, та іншої діяльності з метою отримання прибутку в порядку, визначеному законодавством України. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач по справі - [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м. Одеси». Також встановлено, що у боржника [PERSON] відкрито особовий рахунок у КП «Теплопостачання міста Одеси» за № 2812006028, підключено помешкання до теплової мережі, що за адресою: [ADDRESS] , до якого безперебійно постачалася теплова енергія, відправлялися квитанції на оплату спожитої теплової енергії. Відповідач у свою чергу споживала поставлену їй теплову енергію. Згідно приписів ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі). Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua. Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язки для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджені постановою КМ України від 21.08.2019 р. №830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Таким чином, [PERSON] являється споживачем КП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. КП «Теплопостачання міста Одеси» як постачальник теплової енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання теплової енергії. Однак, судом встановлено, відповідач своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої теплової енергії не виконала, а саме станом на 15.01.2024 року (дата звернення до суду з даним позовом) має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 29720,05 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача. Відповідачем [PERSON] вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно приписів ст. 611 ЦК України к разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, а саме з [PERSON] слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 29720,05 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved