Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

АТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суді із позовом до [PERSON] , Приватного підприємства «Євроком Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову зазначив, що 24.02.2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та фізичною особою [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг № 727649/3049999. В подальшому 29.04.2021 року відповідач звернувся до позивача з заявою № 727649/3049999 про зміну умов пакетної пропорції (встановлення кредитного ліміту). На підставі кредитного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію (кредитний ліміт) на діючий поточний (картковий) рахунок в розмірі 150000,00 грн., шляхом зарахування коштів на рахунок відповідача № [NUMBER] або № [NUMBER] зі сплатою 27% річних (фіксована ставка), строком користування до 30.04.2023 року. Позичальник зобов`язався сплачувати обов`язковий щомісячний платіж, що включає в себе 5% від фактично використаної суми кредитної лінії в т.ч нараховані проценти за користування кредитною лінією станом на розрахунковий день звітного розрахункового циклу, а також штрафів та пені, комісій в строки та на умовах, що обумовлені договором та тарифами банку. У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів 29.04.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Приватним підприємством «Євроком Плюс» укладено договір поруки № Р/3049999. Однак, відповідачем порушені умови договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені договором. З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу лист вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість не погашено. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 12.09.2023 року є наявною заборгованість в загальному розмірі 192288,06 грн, що включає: заборгованість за кредитом - 151816,26 грн; заборгованість за відсотками - 40471,80 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути на свою користь солідарно з [PERSON] та Приватного підприємства «Євроком Плюс» заборгованість за заявою № 727649/3049999 про зміну умов пакетної пропозиції (встановлення кредитного ліміту) від 29.04.2021 року в сумі 192288,06 грн. та судовий збір у розмірі 2884,32 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.04.2024 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив розглядати справу у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник відповідача ПП «Євроком Плюс» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.02.2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та фізичною особою [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг № 727649/3049999. В подальшому 29.04.2021 року відповідач звернувся до позивача з заявою № 727649/3049999 про зміну умов пакетної пропорції (встановлення кредитного ліміту). На підставі кредитного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію (кредитний ліміт) на діючий поточний (картковий) рахунок в розмірі 150000,00 грн., шляхом зарахування коштів на рахунок відповідача № [NUMBER] або № [NUMBER] зі сплатою 27% річних (фіксована ставка), строком користування до 30.04.2023 року. Позичальник зобов`язався сплачувати обов`язковий щомісячний платіж, що включає в себе 5% від фактично використаної суми кредитної лінії в т.ч нараховані проценти за користування кредитною лінією станом на розрахунковий день звітного розрахункового циклу, а також штрафів та пені, комісій в строки та на умовах, що обумовлені договором та тарифами банку. У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів 29.04.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Приватним підприємством «Євроком Плюс» укладено договір поруки № Р/3049999. Однак, відповідачем порушені умови договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені договором. З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу лист вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість не погашено. Внаслідок невиконання умов кредитного договору, згідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача перед позивачем станом на 12.09.2023 року є наявною заборгованість в загальному розмірі 192288,06 грн, що включає: заборгованість за кредитом - 151816,26 грн; заборгованість за відсотками - 40471,80 грн. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідно дост.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного суду від 13.03.2018 по справі № 415/2542/15-ц, зазначено, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Відтак, з 15.12.2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання. Таким чином Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок, що судові провадження, які відкриті після 15.12.2017 року повинні розглядатись за процесуальними правилами в залежності від сторін основного зобов`язання. Тобто, у випадку, якщо банк звернувся з позовними вимогами до боржника за основним зобов`язанням юридичної особи та поручителів фізичних осіб, то справа повинна розглядатись у господарському суді, а у випадку якщо основний боржник фізична особа, то справа повинна розглядатись за правилами цивільного судочинства. Аналогічні висновки викладені також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/1733/18 Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.12,13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог АТ «Креді Агріколь Банк» до відповідачів про стягнення заборгованості, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 1442,16 грн. з кожного.

Outcome: approved