Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні частки (паї) розмірами по 33,16 ум.кад.га, які перебувають у колективній власності СС «Мрія», що в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (мати), яка в свою чергу успадкувала земельні частки (паї) після смерті [PERSON] (батько), [PERSON] (дідусь) та [PERSON] (бабуся). Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що Сертифікати на земельні частки (паї) були видані після смерті спадкодавців, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на дане спадкове майно. Окрім цього, позивачка просила суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. та [PERSON] копію спадкових справ, у разі їх відкриття, заведених після смерті [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (дідусь) та [PERSON] (бабуся). 29.02.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославську Н.В. та [PERSON] надати суду належним чином посвідчені копії спадкових справ, у разі її відкриття, та витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ, зокрема щодо майна: [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання яких було [ADDRESS]. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угодипроводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072414, виданого 28.02.2001 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 22.03.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 45, належало право на земельну частку (пай) розміром 33,16 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності СС «Мрія», що в с. Остриня Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 4). Також [PERSON] , згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0077730, виданого 10.04.2003 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 22.01.2008 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 134, належало право на земельну частку (пай) розміром 33,16 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності СС «Мрія», що в с. Остриня Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 5). Також [PERSON] , згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072376, виданого 28.02.2001 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 22.03.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 43, належало право на земельну частку (пай) розміром 33,16 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності СС «Мрія», що в с. Остриня Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 6). Також [PERSON] , згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072375, виданого 28.02.2001 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 22.03.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 44, належало право на земельну частку (пай) розміром 33,16 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності СС «Мрія», що в с. Остриня Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 7). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 07.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] з 17.1.1936 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 101). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 102). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 07.12.2012 року 08.08.1959 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 19). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 20). 14.11.1981 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 20). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] значився колгоспний двір, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (зять) (а.с. 14). [INFO] [PERSON] (батько позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). [INFO] [PERSON] (дідусь позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (бабуся позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті спадкодавців - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (мати позивачки) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивачки), успадкувавши належну йому земельну частку (пай), оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлого, до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 71 від 09.02.2024 (а.с. 10). [PERSON] (бабуся позивачки) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (дідусь позивачки), успадкувавши належну йому земельну частку (пай), оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлого, до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 74 від 09.02.2024 (а.с. 13). [PERSON] (мати позивачки) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (бабуся позивачки), успадкувавши належну їй земельну частку (пай) та земельну частку (пай), яку вона в свою чергу успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] (дідусь позивачки), оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлої, до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 73 від 09.02.2024 (а.с. 12). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області №№ 143/01-16, 144/01-16, 145/01-16 від 14.03.2023 року (а.с. 57-59), приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 204/01-16 від 04.03.2024 року (а.с. 37) та [PERSON] № 237/01-16 від 16.03.2024 року (а.с. 60) спадкові справи після смерті [PERSON] (батько позивачки), [PERSON] (дідусь позивачки) та [PERSON] (бабуся позивачки) не заводились. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вона вступила в управління спадковим майно, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство та проводила прохорон померлої матері, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 72 від 09.02.2024 (а.с. 11). Також відповідно до довідки Остринської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 252 спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] (мати позивачки) є її син [PERSON] (відповідач) (а.с. 42). Однак [PERSON] (відповідач) спадщину за законом не приймав та подав до нотаріальної контори письмову заяву, в якій вказав, що спадщину після смерті матері [PERSON] приймати не бажає (а.с. 42 зворот). Вищенаведені обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 36/2005 від 12.02.2005 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивачки) (а.с. 40-56), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка бажала прийняти та прийняла спадщину, а також отримала свідоцтво про право на спадщину, успадкувавши нерухоме майно, яке не є предметом даного позову. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. Однак позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] (мати позивачки) на земельні частки (паї), в т.ч. які залишились після смерті [PERSON] (батько позивачки), [PERSON] (бабуся позивачки) та [PERSON] (дідусь позивачки),у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно були видані та зареєстровані після смерті спадкодавців, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 16/02-31 від 23.01.2024 року (а.с. 17). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити спадщину на спадкове майно - земельні частки (паї), в порядку спадкування за заповітом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про власність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Суд враховує, що відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже [PERSON] (позивачка), будучи належним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкові земельні частки (паї) на своє ім`я в нотаріальному порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України,обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 12, 14 Закону України «Про власність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин),

Outcome: approved