Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

27 грудня 2023 року представник позивачів [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська М.В. про визнання права власності на1/12 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] рідні брат та сестра. Їх мати [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/12 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 1981 року. Це свідоцтво було зареєстровано в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу №11 за реєстровим №36 16 березня 1987 року. 5/12 частин спірного домоволодіння належало на праві власності братові їх матері [PERSON] : 1/12 - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.11.1981 року; 4/12 - на підставі договору дарування від 19.10.1993 року. Після смерті матері, позивачі, як спадкоємці першої черги звернулися із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа була відкрита нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською М.В. По справі №206/300/22 ухвалою суду від 22.06.2022 року була затверджена мирова угода, згідно якої спадкоємцями після смерті матері [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Нотаріус перевірив реєстрацію права власності на спадкове майно за спадкодавцем [PERSON] та з`ясував, що майно відсутнє, тому підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину не було. Згідно довідки КП «ДМБТІ» ДОР №982 від 26.01.2022 року, яка була видана на запит приватного нотаріуса Маєвської М.В., право власності на 1/12 частину спірного домоволодіння, яка належала [PERSON] , було зареєстровано за її братом [PERSON] на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2007 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №23796469. Від матері було відомо, що вказане рішення суду було скасовано. Самарським районним судом м. Дніпропетровська розглядалася справа №2-150/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння та припинення права особи на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості тієї частки. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2007 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2008 року, заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2007 року по справі №2-150/09 було скасовано і справа була призначена до розгляду на 10 червня 2008 року. В судовому засіданні 06.05.2007 року був присутній позивач [PERSON] , тому йому достовірно було відомо про те, що рішення суду скасовано і справа призначена до розгляду. Незважаючи на те, що рішення суду було скасовано, ухвала набрала чинності 06.05.2008 року, [PERSON] подає скасоване заочне рішення суду в КП «ДМБТІ» ДОР і на підставі цього рішення вносяться відомості в реєстр права власності на нерухоме майно 27.06.2008 року. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2009 року по справі №2-150/09 позовна заява [PERSON] про визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння та припинення права особи на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості тієї частки була залишена без розгляду. Таким чином, [PERSON] набув право власності на 1/12 частину спірного домоволодіння, яка належала матері позивачів, незаконним шляхом. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 150, було видане приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.О. на ім`я [PERSON] на 6/12 часток домоволодіння [ADDRESS] . Для захисту порушеного права позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним на 1/12 частку домоволодіння [ADDRESS] , скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63806432 від 08.06.2022 року приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. про реєстрацію права власності [PERSON] на 6/12 часток домоволодіння [ADDRESS] , визнання за ним права власності на 1/24 частину спірного домоволодіння. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 року по справі №206/2302/22 було визнано частково недійсним на 1/12 частку свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 червня 2022 року, видане приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевою Т.М., на ім`я [PERSON] на 6/12 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . Додатково постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 року по справі №206/2302/22, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 63806432 від 08 червня 2022 року, приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. про реєстрацію права власності [PERSON] на 6/12 часток домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . З постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 року та додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 року, позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Маєвської М.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , але постановою нотаріуса від 07.12.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності на 1/12 частку домоволодіння [ADDRESS] . Також із постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 року, [PERSON] звернувся до ЦНАП для скасування рішення про державну реєстрацію права власності на 6/12 часток на спірне домоволодіння, але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №70681735 від 13.12.2023 року, відмовлено у зв`язку з тим, що заяву подано неналежною особою, тому що [PERSON] не є власником майна. [PERSON] у зв`язку із перебуванням за кордоном з об`єктивних підстав не отримала постанову нотаріуса, але свідоцтво про право на спадщину їй не може бут видане з тих самих підстав, що і [PERSON] . Таким чином, право власності на 1/12 частку спірного домоволодіння можливо визнати тільки в судовому порядку. Спірне домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ.А1-1 з прибудовами загальною площею 120,9 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м. та господарських будівель і споруд, а саме: літ.А2-1 - житлова прибудова; а3 - прибудова; а4 - прибудова; а5 - ганок; літ.Б - літня кухня; літ. В-льох; літ. Г - гараж; літ. Д - літня кухня; під.літ. Д - льох; літ. Е - сарай; літ. Ж - гараж; літ. З - сарай; літ. И - сарай; літ. Л - вбиральні; літ. М - сарай; літ. Н - вбиральні; літ. О - гараж; літ. П - навіс; літ. Р - навіс; літ. С - літній душ; літ. Т - навіс; №1-12; І; ІІ - огорожі і замощення. Загальна площа будинку складає 120,9 кв.м., а житлове - 84,9 кв.м. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою. Згідно Звіту про оцінку майна №20220818 від 18.08.2022 року, виконаного ТОВ «Шерлігруп» вартість спірного домоволодіння складає 241800 грн., а вартість 1/12 частки - 20150 грн. Кожному з них належить по 1/24 частці спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/12 частину домоволодіння [ADDRESS] , яке в цілому складається з житлового будинку літ.А1-1 з прибудовами загальною площею 120,9 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м. та господарських будівель і споруд, а саме: літ.А2-1 - житлова прибудова; а3 - прибудова; а4 - прибудова; а5 - ганок; літ.Б - літня кухня; літ. В-льох; літ. Г - гараж; літ. Д - літня кухня; під.літ. Д - льох; літ. Е - сарай; літ. Ж - гараж; літ. З - сарай; літ. И - сарай; літ. Л - вбиральні; літ. М - сарай; літ. Н - вбиральня; літ. О - гараж; літ. П - навіс; літ. Р - навіс; літ. С - літній душ; літ. Т - навіс; №1-12; І; ІІ - огорожі і замощення, по [ADDRESS] , за кожним по 1/24 частці, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Стягнути з відповідача судові витрати. 28 грудня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 21 березня 2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Від третьої особи - Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Маєвської М.В. - надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Вислухавши пояснення позивача, представника позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] рідні брат та сестра. Їх мати - [PERSON] померла [INFO] (а.с.57). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/12 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 1981 року. Це свідоцтво було зареєстровано в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу №11 за реєстровим №36 16 березня 1987 року (а.с.5, 6). 5/12 частин спірного домоволодіння належало на праві власності [PERSON] : 1/12 - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.11.1981 року, виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстром №3039, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записом в реєстрову книгу №11 за реєстровим №36; та 4/12 - на підставі договору дарування від 19.10.1993 року, виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстром №1-2628, зареєстроване в КП «ДМБТІ№ та записане в реєстрову книгу №645 за реєстровим №4369-396 (а.с.73). Після смерті матері, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги звернулися із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа була відкрита нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською М.В. (а.с.52-126). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2022 року була затверджена мирова угода, згідно якої спадкоємцями після смерті матері [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.106). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2007 року позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння та припинення права особи на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості тієї частки позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2008 року, заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2007 року по справі №2-150/09 було скасовано. Ухвала набрала законної сили 06.05.2008 року. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2009 року по справі №2-150/09 позовна заява [PERSON] про визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння та припинення права особи на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості тієї частки була залишена без розгляду. Зазначені обставини встановленні постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 року по справі №206/2302/22, що набрала законної сили, а отже не підлягають доказуванню. Згідно довідки КП «ДМБТІ» ДОР №982 від 26.01.2022 року, яка була видана на запит приватного нотаріуса Маєвської М.В., право власності на 1/12 частину спірного домоволодіння, яка належала [PERSON] , було зареєстровано за її братом [PERSON] 27.06.2008 року на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2007 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №23796469 (а.с.73). Таким чином, [PERSON] набув право власності на 1/12 частину спірного домоволодіння, яка належала матері [PERSON] після скасування ухвалою заочного рішення суду. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 150, було видане приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.О. на ім`я [PERSON] на 6/12 часток домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва на 1/12 частку домоволодіння [ADDRESS] , скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63806432 від 08.06.2022 року приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. про реєстрацію права власності [PERSON] на 6/12 часток домоволодіння [ADDRESS] , визнання за ним права власності на 1/24 частину спірного домоволодіння. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 року по справі №206/2302/22 було визнано частково недійсним на 1/12 частку свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 червня 2022 року, видане приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевою Т.М., на ім`я [PERSON] на 6/12 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (а.с.17-24). Додатково постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 року по справі №206/2302/22, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 63806432 від 08 червня 2022 року, приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. про реєстрацію права власності [PERSON] на 6/12 часток домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (а.с.25, 26). З постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 року та додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 року, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Маєвської М.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , але постановою нотаріуса від 07.12.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності на 1/12 частку домоволодіння [ADDRESS] (а.с.27, 28). Спірне домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ.А1-1 з прибудовами загальною площею 120,9 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м. та господарських будівель і споруд, а саме: літ.А2-1 - житлова прибудова; а3 - прибудова; а4 - прибудова; а5 - ганок; літ.Б - літня кухня; літ. В-льох; літ. Г - гараж; літ. Д - літня кухня; під.літ. Д - льох; літ. Е - сарай; літ. Ж - гараж; літ. З - сарай; літ. И - сарай; літ. Л - вбиральні; літ. М - сарай; літ. Н - вбиральні; літ. О - гараж; літ. П - навіс; літ. Р - навіс; літ. С - літній душ; літ. Т - навіс; №1-12; І; ІІ - огорожі і замощення. Загальна площа будинку складає 120,9 кв.м., а житлове - 84,9 кв.м. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-8). Згідно Звіту про оцінку майна №20220818 від 18.08.2022 року, виконаного ТОВ «Шерлігруп» вартість спірного домоволодіння складає 241800 грн., а вартість 1/12 частки - 20150 грн. (а.с.9-15). За приписами ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Як зазначено в ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ч.ч.1, 2 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). З огляду на положення ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу статті 1261 ЦК України, у першу чергу мають право на спадкування за законом діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За правилами ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. За змістом ст.1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом із тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України). Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них (стаття 1297 ЦК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, обставини, викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вважає за необхідне їх задовольнити та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/12 частину домоволодіння [ADDRESS] , тобто за кожним по 1/24 частці, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved