Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач [PERSON] в особі адвоката Ганчевої М.А. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання особи такою, що втратила правок користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , де він зареєстрований, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За цією ж адресою зареєстрована і відповідач, але за даною адресою вона не проживає з 25.01.2018 року. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в квартирі немає. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17.02.2022 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 333/271/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] . 12.01.2024 року провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з?явився, від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі, в заяві представник вказала про те, що позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з?явилась, від її представника [PERSON] надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи клопотання тим, що вищезазначена квартира була придбана за час перебування у шлюбі сторін по справі у шлюбі. В свою чергу квартира була придбана 07 жовтня 2011 року, що підтверджується договором купівлі продажу квартири, який міститься в матеріалах справи. 25.09.2020 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2020 року по справі № 310/3883/20. Рішенням Комунарського районного суду від 21.02.2023 № справи 333/271/22, позовну заяву про поділ спільного майна подружжя [PERSON] до [PERSON] розглянуто та задоволено частково, здійснено поділ майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка є спільною сумісною власністю подружжя. \~ \~ \~ \~Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Отже за відповідачем визнано право власності на частину квартири, а тому позбавити її права користування житловим приміщення неможливо. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено: \~ \~ \~ \~ Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.10.2011 року за № 2515, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача\~ [PERSON] . Рішенням Комунарського районного суду від 21.02.2023 у справі № 333/271/22 позовну заяву про поділ спільного майна подружжя [PERSON] де [PERSON] розглянуто та задоволено частково, а саме позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково. \~ \~ \~ \~ Здійснено поділ майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка є спільною сумісною власністю подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Згідно ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому відповідачу [PERSON] , яка є співвласником квартири [ADDRESS] , належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном разом з іншими співвласниками. У здійсненні свого права власності відповідач не може бути обмежена незалежно від того проживає вона у квартирі, співвласником якої є, чи ні. Як передбачено ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] має правовий статус співвласника квартири, а не члена сім?ї власника. Тому вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з не проживанням у ньому понад один рік. Враховуючи, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , вона не може бути визнана такою, що втратила право користування належним їй на праві спільної сумісної власності житлом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову [PERSON] зв?язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed