Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заявник звернулась з вищевказаною заявою до суду ,в якій зазначила ,що з 03.04.2002 вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , вони проживали разом, вели спільне господарство, мають спільну дитину [PERSON] ,1990 року народження. [INFO] [PERSON] помер. Заявник зазначає, що перебувала на утриманні чоловіка, оскільки його пенсія як інваліда 1 групи була значно вища за її пенсію. Рішенням про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області їй було відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з втратою годувальника з тих підстав, що знаходячись в шлюбі ,вони були зареєстровані за різними адресами. Чоловік за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,в якій фактично проживає їх син [PERSON] . Просить встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини та встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] ,який помер [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 13.02.2024 прийнято до розгляду дану заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. У судовому засіданні заявник ,представник заявника вимоги заяви підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Представник заінтересованої особи Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, розгляд заяви залишив на розсуд суду. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є кумом заявниці та її померлого чоловіка. З 2000 року вони постійно спілкувались. Весь час заявник та її чоловік проживали разом. Він працював у нефтяній галузі, їздив на заробітки та отримував гарну заробітну плату , потім- велику пенсію, а тому весь час утримував дружину .Подружжя завжди проживало разом ,останні роки за адресою : [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні ,що він є братом померлого [PERSON] відповідно заявник є його невісткою. Брат з дружиною з весілля жили разом, вели сумісний побут. Брат утримував дружину, оскільки заробляв набагато більше від неї. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника , свідків ,розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться у справі, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факт ів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні. В силу вимог ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).Непрацездатними членами сім`ї вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з вимогами ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого вважаються такими,що були на його утриманні,якщо вони були на його повному утриманні або одержували віднього допомогу,яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18. В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться. Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання чоловіка заявника за місцем проживання його дружини не може бути доказом того, що вони не проживали разом , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживала зі своїм чоловік на час його смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Судом встановлено, що з 03 квітня 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про одруження а.с. 8). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтва про народження а.с.9). [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть-а.с.14) \~Рішенням про\~відмову у\~перерахунку пенсії\~№ 916030802361\~від 10.01.2024 Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Полтавській\~області ,заявнику відмовлено в переводі пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . в зв`язку з тим, що [PERSON] не додала до заяви документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого чоловіка (а.с.10) З копії довідки ТОВ «Управляюча компанія 8» № 06 від 19.01.2024 виходить, що [PERSON] ,зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,а фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та ведуть сумісне господарство.(а.с.13). Відповідно довідки № 2 від 03.02.2024 ,виданої ОСББ «Героїв Сталінграду 14-4» ,з липня 1988 року по травень 2017 року [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ,вели сумісне господарство. Відповідно довідки ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс 8» № 93 від 26.12.2023, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.16). Відповідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 5252 від 02.02.2024 ,розмір пенсії [PERSON] становить за січень 2024 -3263,17 грн.(а.с.45). Відповідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 09/аз від 05.02.2024 ,розмір пенсії [PERSON] ,померлого [INFO] на момент смерті становив 10770,97 грн.(а.с.44). Відповідно до платіжних інструкцій , [PERSON] переводив [PERSON] грошові кошти (а.с.38-41). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання заявника разом із своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, те, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved