Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

29.03.2024 заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в порядку ст.317 Цивільного процесуального кодексу України, заінтересована особа Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Свою заяву обґрунтувала тим, що вона є дружиною [PERSON] , який зник безвісти 12.01.2024 року поблизу села Роботине Пологівського району Запорізької області, що підтверджується Сповіщенням сім`ї №374 від 16.01.2024 року. За результатами службового розслідування, фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] , було встановлено, що солдат [PERSON] зник безвісти 12.01.2024 року в результаті скиду по утримуваній позиції вибухового боєприпасу з ворожого безпілотного літального апарату. Оскільки евакуація тіла та відбір біологічних зразків для проведення екпертизи було неможливим з підстав вогневого контролю місцевості противником, було прийнято рішення вважати солдата [PERSON] таким, що зник безвісти 12.01.2024 року внаслідок бойового ураження та дій з боку противника - окупаційних військ російської федерації, що є бойовою людською втратою. Для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть вона звернулась до Братського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті нею не надано документи, які є підставою для державної реєстрації смерті. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в зоні бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явилась, про причин неявки суд не повідомила. повідомлялась належним чином. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці [PERSON] . Вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Братського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щербина Н. надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №26. /а.с.14/. Згідно Сповіщення сім`ї № 374 від 16.01.2024 року виданого Начальником [INFO] [PERSON] , вказано, що солдат [PERSON] , [INFO] , навідник 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї в/ч [NUMBER] , призваний на військову службу за мобілізацією 29.12.2022 року [INFO] , зник безвісти 12.01.2024 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області./а.с.21/. Військовою частиною [NUMBER] проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] /а.с.25/. В ході проведення службового розслідування було встановлено наступне. Навідник 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї ВЧ [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісти 12.01.2024 року під час виконання бойового завдання на підставі бойового розпорядження командира ВЧ [NUMBER] №2653/79/179 від 10.01.2024 року в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області в результаті скиду по утримуваній позиції вибухового боєприпасу з ворожого БпЛА. Проведення ефективних наземних пошукових та евакуаційних заходів у районі зникнення безвісти провести неможливо у зв`язку з вогневим контролем місцевості противником, інтенсивними ворожими та мінометними обстрілами місцевості. На дату завершення службового розслідування достовірно підтвердити факт загибелі солдата [PERSON] не вбачається за можливе. Відомості про самовільне залишення частини, добровільну здачу чи захоплення в полон, дезертирство під час несення служби станом на сьогодні (09.02.2024р.) не підтвердилися. Витягом з наказу про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] встановлено, що "Вважати навідника 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї ВЧ [NUMBER] солдата [PERSON] , [INFO] , таким, що зник безвісти 12.01.2024 р. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника - окупаційних військ російської федерації, що є бойовою людською втратою. Зникнення безвісти навідника 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї ВЧ [NUMBER] солдата [PERSON] , що відбулося 12.01.2024 року внаслідок бойового ураження та дій з боку противника, визнати пов`язаними із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану."/а.с.30-31/. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно приписів статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Загально відомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, і триває по даний час. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом частин 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 10.04.2024 року № 79/23.5-67, виданої Братським відділом реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заявниця для реєстрації смерті не надала документи, які є підставою для державної реєстрації смерті. /а.с.114/. Згідно частин 1 та 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. При цьому, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року по справі №490/6057/19-ц, згідно якої встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно - наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для отримання свідоцтва про смерть, встановленого законодавством України зразка. Враховуючи вищевказане, зокрема, те, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] , з метою захисту її законних прав та інтересів, суд вважає за необхідне в силу ст.ст. 315-319 ЦПК України задовольнити заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті, так як в судовому засіданні достовірно встановлено факт смерті її чоловіка [PERSON] .

Outcome: approved