Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр», Позивач) звернулось до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), в якому просить стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором № 491007187 від 05.07.2019 у розмірі 77\~130,65 грн., судові витрати у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17\~000, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору Позивач зазначає наступне. 05.07.2019 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа Банк», Банк) та [PERSON] (далі Відповідач, Позичальник, Боржник) уклали Кредитний договір № 491007187, відповідно до умов якого Відповідачка отримала 35 020,55 грн. з умовою повернення використаної суми та сплати процентів за користування кредитом до 08.07.2024. ПАТ "Альфа Банк" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало, надавши кредит в розмірі 35 020,55 грн. У свою чергу, Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. У подальшому, 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 05.07.2019, що укладено між АТ «Альфа-Банк» та боржником, яким є: [PERSON] . 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 05.07.2019, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником, яким є: [PERSON] . 10.01.2023\~між ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~та ТОВ\~«Коллект Центр»\~було укладено\~Договір відступлення\~права вимоги\~№ 10-01/2023,\~відповідно до\~якого,\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» відступило\~на користь\~ТОВ «Коллект\~Центр» права\~грошової вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами,\~у тому\~числі за\~договором 05.07.2019,\~що укладено\~між АТ\~«Альфа-Банк»\~та боржником,\~яким є:\~ [PERSON] . У зв`язку з тим, що первісний кредитор, виконав свої зобов`язання за кредитом перед Відповідачем у повному обсязі, надавши кредитні кошти, а остання порушує свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «Коллект Центр», як правонаступник первісного кредитора, просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 491007187, яка, станом на 09.01.2024, становить 77\~130,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом 33 464,72 грн., заборгованість за відсотками 32\~198,57 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10679,37 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. Рух справи: 06.02.2024 позовна заява надійшла до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до розгляду судді Корчкову А.А. Після отримання\~у порядку\~ч.6\~ст.\~187\~ЦПК України\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання Відповідача,\~ухвалою судді\~від 12.02.2024\~у справі\~відкрито провадження\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження.\~Перше судове\~засідання призначене\~на 26.03.2024. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено на 29.04.2024. Позиції сторін: Позивач у судове засідання не з`явився. У позовних вимогах просив суд про розглядати справу без участі представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно належним чином відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Судові повістки, які були направлені на адресу реєстрації Відповідача, повернуті до суду з відміткою про отримання. Проте, Відповідач відзив на позов до суду не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Ухвалою суду від 29.04.2024 постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права: 05.07.2019 [PERSON] , шляхом направлення Оферти АТ «Альфа Банк» на укладання угоди про надання кредиту № 491007187, пропонує Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, на суму 35\~020,55 грн., строком на 60 міс., із зобов`язанням повернути кредит до 08.07.2024 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32,00 %. В пункті 3 Оферти зазначено, що Відповідач просить надати кредит для повернення заборгованості за кредитним договором № 630908141 від 23.04.2018 в розмірі 35\~020,55 грн; спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346. В Додатку №1, що є невід`ємною частиною Угоди Відповідач пропонує визначити детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки;, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою. Всі відносини між нею та Банком, що не врегульовані Угодою, пропонує врегулювати Договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.com.ua. Зазначеною Офертою також визначено, що Угода набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та Договору. Підписуючи Оферту Позичальник, [PERSON] , засвідчила що отримала всю інформацію про умови користування та про те, що Акцепт пропозиції на укладання Угоди про надання споживчого кредиту № 491007187 від 05.07.2019 /а.с.4/. В Додатку № 1 до Угоди про надання кредиту № 491007187 від 05.07.2019 визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, відповідно до якого дата щомісячного платежу до 28 числа кожного місяця. Розмір мінімального щомісячного платежу 1 176, 43 грн. та який підписано Позичальником, [PERSON] /а.с.4 звор./ Судом також встановлено, що споживачем, [PERSON] , 05.07.2019 підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та які відповідають пропозиції [PERSON] . Банку, викладеній в Оферті /а.с.5/. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор, АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором № 491007187 від 05.07.2019 виконав у повному обсязі надавши [PERSON] кредит в розмірі 35\~020,55 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 3036831 від 08.07.2019 /а.с.5 звор/. З розрахунку заборгованості за кредитом, який долучено до матеріалів справи /а.с.6/, вбачається, що Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання. 17.05.2021 між АТ «Альфа Банк», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс», як фактором, було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого, АТ «Альфа Банк» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до п.2.3 цього Договору, право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги, відповідно до п.4.2 цього Договору . В дату здійснення повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників /а.с.9-11/. Відповідно до платіжного доручення № 253 від 17.05.2021, ТОВ «ФК «Флексіс», у відповідності до п.4.2 Договору, сплатило кошти в сумі 16\~500\~000,00 грн. за право вимоги боргу згідно Договору факторингу №2 від 17.05.2021 /а.с.11 звор./ Згідно із Додатком1-1 до Договору факторингу № 2 від 17.05.2021 [PERSON] є боржником за Договором № 491007187 від 05.07.2019. /а.с.12-13/. 18.05.2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ ФК «Флексіс» за плату відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до п.2.3 цього Договору, право вимоги вважається відступленим фактору з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників, який підписується в день підписання цього договору /а.с.15-17/. Відповідно до платіжних доручень № 260530015 від 16.06.2021, № 260990544, № 260990545, № 260990546, № 260990552 від 17.06.2021, ТОВ «Вердикт Капітал», у відповідності до п.4.2 Договору, сплатило кошти в сумі 16 600 000,00 грн. за право вимоги боргу згідно Договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 /а.с.18-19/. Згідно з Додатком 1-1 до Договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 [PERSON] є боржником за Договором № 491007187 від 05.07.2019. /а.с.19звор.-20звор/. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "Коллект Центр", відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023. Відповідно до п. 2.1. Договору первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатках /а.с.23-25/. Згідно з Реєстром Боржників до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, [PERSON] є боржником за Договором № 491007187 від 05.07.2019 /а.с.26-24/. Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, загальна сума заборгованості [PERSON] за Договором № 491007187 від 05.07.2019 становить 66\~451,28 грн. Відповідно до\~Розрахунку Позивача,\~станом на\~09.01.2024\~сума заборгованості [PERSON] за\~Договором №\~491007187\~від 05.07.2019\~становить 77\~130,65\~грн., з яких: заборгованість за кредитом 33 464,72 грн., заборгованість за відсотками 32 198,57 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10679,37 грн. /а.с.8/. Оцінка суду: Зі змісту ч. 1 ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст.642 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено,\~що зазначений\~вище Кредитний\~договір №\~491007198\~від 05.07.2019\~підписано шляхом пропозиції Відповідача укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) АТ «Альфа-Банк». Таким чином Відповідач прийняла відповідні умови надання її грошових коштів, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку, що підтверджено матеріалами справи. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Відповідач, в порушення статті 526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов`язань не виконала, що призвело до створення заборгованості. Згідно з розрахунками доданими до матеріалів справи, заборгованість Відповідача за Кредитним договором № 491007198 від 05.07.2019, станом на 09.01.2024, становить 77 130,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом 33 464,72 грн., заборгованість за відсотками 32 198,57 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10679,37 грн. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що право вимоги за Кредитним договором № 491007187 від 05.07.2019, укладеним між первісними кредитором АТ «Альфа-Банк» та Відповідачем, перейшло до ТОВ «Коллект Центр» на підставі Договорів факторингу № 2 від 17.05.2021, № 18-05/21 від 18.05.2021 та Договором про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» стало новим кредитором по відношенню до [PERSON] , за Договором № 491007187 від 05.07.2019. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 заборгованість Відповідача, [PERSON] , за Договором № 491007187 від 05.07.2019 становить 77 130,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом 33 464,72 грн., заборгованість за відсотками 32 198,57 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10679,37 грн. Враховуючи те, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем до ТОВ «Коллект Центр» не повернуті, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, встановлення судом факту невиконання Відповідачем зобов`язань перед Позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для повного задоволення позову. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з Відповідача за Кредитним договором підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договором № 491007187 від 05.07.2019 в сумі 77 130,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом 33 464,72 грн., заборгованість за відсотками 32 198,57 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10679,37 грн. Судові витрати: Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Щодо судового збору: Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до положень ст. 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Судом встановлено, що Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. /платіжна інструкція від 23.01.2024 № 0408770228 а.с.45/, тому, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню зазначена сума судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Частина 3статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Позивачем надано договір про надання правової допомоги № 02-01/2023.від 02 січня 2023 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» /а.с.39 звор.- 40звор./. Крім того, у матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 10.01.2024 про оплату 52000 гривень (призначення платежу - надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023), заявка на надання юридичної допомоги № 299 від 02.01.2024, витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 17 000,00 грн. /а.с.42-44/. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 10 000,00 грн.

Outcome: approved