Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0030929, виданий 03 березня 1997 року на ім`я « [PERSON] » дійсно належав [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка, розміром 2.6 в умовних кадастрових гектарах. У лютому 2024 року, бажаючи оформити спадщину за спадкодавцем [PERSON] на вказану земельну ділянку (пай), вона звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П., однак 14 лютого 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №19/02-31, у зв`язку з розбіжностями у померлої по батькові у сертифікаті на право на земельну частку (пай). Так, у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому виконавчим комітетом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 07 березня 2018 року, прізвище ім`я та по батькові матері зазначено « [PERSON] ». У свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , виданому повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області 26 квітня 2022 року, батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00035445966, сформованого 26 квітня 2022 року, вбачається, що 03 жовтня 1960 року виконкомом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] », про що зроблено актовий запис № 15. Проте, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0030929, виданому 03 березня 1997 року Перечинською районною державною адміністрацією та зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54, зазначено, що цей сертифікат видано громадянину України - члену КСГП ім. Шевченка, що знаходиться у с. Тур`я-Пасіка Перечинського району Закарпатської області, [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , на підставі рішення Перечинської РДА від 03 березня 1997 року № 45, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка розміром 2.6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Тобто у цьому документі по батькові її матері зазначено як « [PERSON] », що не відповідає по батькові « [PERSON] », вказаному у свідоцтві про смерть матері та інших документах. Одночасно зазначає, що її батько та чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності особі правовстановлюючого документу, необхідне їй для оформлення у встановленому законом порядку права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області як заінтересованої особи у судове засідання також не з`явилася, подала заяву, у якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради, не заперечила проти задоволення заявлених вимог за наявності достатніх підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 07 березня 2018 року, актовий запис № 8 (а. с. 6, 7, 8, 12). З метою оформлення спадщини за спадкодавцем [PERSON] заявник [PERSON] звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П., однак 14 лютого 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 19/02-31, у зв`язку з розбіжностями у померлої по батькові у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та рекомендовано їй звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення (а. с. 14). Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 07 березня 2018 року, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області 26 квітня 2022 року, батьками заявника [PERSON] зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а. с. 7, 8). Третього жовтня 1960 року виконкомом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] », про що зроблено актовий запис №15, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00035445966, сформованого 26 квітня 2022 року (а. с. 11). Відповідно до довідки Тур`я Пасіцького старостинського округу Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 09 лютого 2024 року №2/14-04, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а/з № 08 від 07 березня 2018 року, до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , де разом з нею на час її смерті була зареєстрована, зокрема, дочка [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Разом з цим, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0030929, виданому 03 березня 1997 року Перечинською районною державною адміністрацією та зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54, зазначено, що цей сертифікат видано громадянину України - члену КСГП ім. Шевченка, що знаходиться у с. Тур`я-Пасіка Перечинського району Закарпатської області, [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , на підставі рішення Перечинської РДА від 03 березня 1997 року №45, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка розміром 2.6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 10). Як вбачається із поданої заявником [PERSON] заяви, розбіжності у зазначенні по батькові її матері у вказаних документах створюють для неї перешкоди у оформленні права власності на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа - Тур`є-Реметівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved