Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

09.02.2022 року АТ «Укргазбанк» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача, в котрому просило стягнути з відповідача на його користь три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов?язання в розмірі 189,89 доларів США. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2023 року позовну заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. 08.01.2024 року від представника ПАТ АБ «Укргазбанк» надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позову банком\~зазначено, що 09.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником прав і обов`язків котрого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] (нинішнє прізвище Тавєр) було укладено кредитний договір №2333/3/22, за умовами котрого банк надав позичальнику кредит у сумі 12\~900 доларів США на строк з 09.09.2008 року по 08.09.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,5% річних. Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим позивач у 2018 році звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі №234/518 та постановою Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 5\~478,38 доларів США; стягнуто штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 3\~150,00 грн. та судові витрати. Позивач зазначає, що вказане рішення відповідач виконала в повному обсязі лише 26.01.2020 року. Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, враховуючи визначений та присуджений до стягнення з відповідача розмір заборгованості за кредитним договором, а також на погашення суми заборгованості в розмірі 5\~478,38 доларів США [PERSON] після постановлення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі №234/2045/18 та постанови Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року, позивач просить стягнути з відповідача на його користь три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в загальному розмірі 189,89 доларів США. Також позивач просив стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяви просив розглядати справи без участі представника банку. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» направила відзив, у котрому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі № 234/2045/18, провадження №2/234/88/19 позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 09 вересня 2008 року № 2233/3/33 у розмірі 5 475,38 доларів США; вирішено питання про розподіл судових витрат; у задоволенні інших позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено; у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. Постановою Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» змінено; відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 868,48 доларів США, пені у розмірі 123 780,95 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ Укргазбанк штраф за невиконання пункту 3.3.4 (підпункти 3.3.4.1-3.3.4.2) договору іпотеки від 09 вересня 2008 року № 1149 у розмірі 3 150,00 грн.; рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року у частині розподілу судових витрат - стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судового збору у розмірі 2 254,65 грн. змінено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції 2 288,08 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 70,88 грн. Постановою Верховного Суду від 05.10.2021 року за касаційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року у частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 868,48 доларів США залишено без змін. Отже, на думку позивача, виходячи з судової історії справи № 234/2045/18 по кредитному договору №2333/3/33 від 09.09.2008 року, видно, що саме позивач не погоджувався з рішеннями суду першої та другої інстанції, що впливало на погашення визначеної Краматорським міським судом суми остаточної заборгованості, адже тільки продовження подавання скарг ПАТ АБ «Укргазбанк» відтерміновувало отримання ним грошей. Таким чином, вина з її, відповідача, боку повністю відсутня. Крім того, позивачем відповідно до таблиці розрахунку 3% річних на підставі ст.625 ЦК України, безпідставно визначений термін прострочення зобов`язання з повернення грошових коштів за рішенням суду з 01.12.2018 року по 26.01.2020 року, оскільки судове рішення, за яким у неї, [PERSON] виникло визначене судом грошове зобов`язання, набуло законної сили тільки 06.11.2019 року. 23.01.2020 року нею, відповідачем, було сплачено всю суму, визначену за рішенням суду, а саме, 133 221,50 грн. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 09.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником прав і обов`язків котрого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] (нинішнє прізвище Тавєр) було укладено кредитний договір №2333/3/22, за умовами котрого банк надав позичальнику кредит у сумі 12\~900 доларів США на строк з 09.09.2008 року по 08.09.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,5% річних. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі №234/2045/18, провадження №2/234/88/19 позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 09 вересня 2008 року № 2233/3/33 у розмірі 5 475,38 доларів США; вирішено питання про розподіл судових витрат; у задоволенні інших позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено; у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. Постановою Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» змінено; відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 868,48 доларів США, пені у розмірі 123 780,95 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ Укргазбанк штраф за невиконання пункту 3.3.4 (підпункти 3.3.4.1-3.3.4.2) договору іпотеки від 09 вересня 2008 року № 1149 у розмірі 3 150,00 грн.; рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року у частині розподілу судових витрат - стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судового збору у розмірі 2 254,65 грн. змінено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції 2 288,08 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 70,88 грн. Постановою Верховного Суду від 05.10.2021 року за касаційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року у частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 868,48 доларів США залишено без змін. Згідно розрахунку позивача, останній просить стягнути з відповідача на його користь три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в загальному розмір 189,89 доларів США за період з 01.12.2018 року по 26.01.2020 року. Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі № 234/2045/18, провадження №2/234/88/19, набрало законної сили з моменту ухвалення постанови Донецьким апеляційним судом від 06.11.2019 року. Згідно з квитанцією №0.0.1593595071.1 від 23.01.2020 року [PERSON] сплатила 133\~221,50 грн. на виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі № 234/2045/18, провадження №2/234/88/19. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526,599,611,625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, три відсотки річних від простроченої суми. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі №922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. У пред`явленому позові ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути з [PERSON] три відсотки річних за прострочення сплати заборгованості у розмірі 189 доларів США 89 центів, що нараховані у період з 01.12.2018 року по 26.01.2020 року. Вищевказаний розмір трьох відсотків річних нарахований у зв`язку з невиконанням рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі №234/2045/18, провадження №2/234/88/19, котрим позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 09 вересня 2008 року № 2233/3/33 у розмірі 5 475,38 доларів США. Вказане судове рішення набрало законної сили 06.11.2019 року. Суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком 3% річних, суми заборгованості, що стягнута на підставі судового рішення позивачем, у зв`язку з наступним. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі № 234/2045/18, з урахуванням постанови Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року та постанови Верховного Суду\~від 05.10.2021\~року заборгованість за кредитним договором визначена у повному обсязі. Таким чином, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України, проте за період з 06.11.2019 року (дата набрання законної сили рішення) і до виконання [PERSON] рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року, тобто до 23.01.2020 року, на суму боргу 5\~475,38 доларів США. Невиконане зобов`язання (заборгованість, визначена рішенням суду), основний борг, що стягнуто за рішенням суду складає 5 475,38 доларів США, що передбачає і нарахування 3% річних саме з цієї суми. Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: сума санкції = С ? 3 ? Д : 365 : 100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. Дата початку нарахування 06.11.2019 року. Дата закінчення нарахування - 23.01.2020 року. Відсоткова ставка 3% річних. Так, за період з 06.11.2019 року до 23.01.2020 року сума прострочення зобов`язання становить 35,55 доларів США (5\~475,58 ? 3 ? 79 : 366 : 100, де 79 кількість днів у періоді). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за невиконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2019 року по справі № 234/2045/18 у вигляді 3 % річних у за період з 06.11.2019 року до 23.01.2020 року у розмірі 35,55 доларів США, у зв`язку з чим позов задовольняє частково. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до котрої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 424,94 грн. (18,72%).

Outcome: partial