Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.09.2015 року в сумі 63042,34 гривень та судовий збір у сумі 2684 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Між сторонами укладено договір № б/н від 19.09.2015 року про надання банківських послуг, згідно якого [PERSON] було встановлено на картковий\~рахунок початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 51580,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані в письмовій формі. Банком, на підставі Договору, зобов`язання виконані у повному обсязі, а саме, відповідачу надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». За посиланням АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим утворено заборгованість станом на 10.03.2023 року в сумі 63042,34 гривень. На даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Заходи досудового врегулювання спору АТ КБ «ПриватБанк» не проводились. Вищевикладене змусило АТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивач АТ\~«КБ «ПриватБанк»\~про дату,\~час проведення\~судового засідання\~повідомлений належним\~чином відповідно\~до ст.\~ст.\~128,\~130\~ЦПК України, представником позивача [PERSON] зазначено в позовній заяві, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явися, причини неявки невідомі, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду надійшло поштове повідомлення № 0600233840065, № 0600238846100, № 0600246621532, з довідкою УДППЗ «Укрпошта», - «адресат відсутній» - а.с. 107, 113, 115, що в розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Покровськ Донецької області, адреса реєстрації місця проживання: Донецька область, Покровський район, с. Солоне (а.с. 79-80). 19.09.2015 року [PERSON] підписав в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 23-27). 01.01.2022\~року [PERSON] підписав а Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» заяву про приєднання до умов та правим надання послуг, та поновив інформацію про свої контактні дані (а.с. 12-22). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказане свідчить, що підписана 19.09.2015\~року та\~ 01.01.2022\~року [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку складає між сторонами договір, відповідно до умов якого відповідачу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно довідки про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] : старт карткового рахунку [NUMBER] 19.09.2015 року, 19.09.2015 року встановлено кредитний ліміт 0,00 гривень, 19.09.2015 року зменшення кредитного ліміту 0,00 гривень, 26.11.2021 року - збільшення кредитного ліміту - 5000 гривень, 04.01.2022 року збільшення кредитного ліміту 50000 гривень, 27.07.2022 року збільшення кредитного ліміту 51580 гривень, 26.12.2022 року - зменшення кредитного ліміту 0,00 гривень (а.с. 11). Підписання відповідачем Анкети-заяви засвідчує ознайомлення та згоду з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також підтверджує її згоду на те, що вказані документи в цілому складають договір про надання банківських послуг. Приймаючи такий висновок, суд відступає від правової позиції, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі №175/4576/14-ц, яка хоча і стосується застосування норм права у подібних правовідносинах, однак фактичні обставини розглядуваної справи не є аналогічними справі, яка переглянута судом касаційної інстанції. Так, в зазначеному правовому висновку Верховного Суду, встановлена відсутність підтвердження прийняття відповідачем умов, якими передбачено розмір процентів за користування кредитом, тобто сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору у зв`язку з чим Умови та Правила надання банківських послуг, а також Правила користування платіжною картою, що не містили підпису відповідача не можуть розцінюватись як частина кредитного договору. Разом з тим, в розглядуваній справі, судом беззаперечно встановлено протилежні обставини, зокрема факт підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в зв`язку з чим дані документи (докази), а також Умови та Правила надання банківських послуг розцінюються як невід`ємна частина кредитного договору, укладеного між сторонами. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту. [PERSON] було допущено порушення виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань, заборгованість за кредитом, станом на 10.03.2023 року в сумі 63042,34 гривень, яка складається з наступного: 51570,14 гривень - заборгованість за кредитом; 11472,20 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 6-9). Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах встановлених договором, а позичальник, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає банківський кредит як будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів із такої суми. АТ КБ «ПриватБанк», надавши [PERSON] кредитні кошти за договором № б/н від 19.09.2015 року (тобто виконавши своє основне зобов`язання) отримав право на повернення позикових коштів, процентів, а відповідач взяв на себе зобов`язання виконання всіх умов договору. В порушення погоджених сторонами умов договірних відносин відповідач не виконував умови зазначеного договору № б/н від 19.09.2015 року, порушив передбачені терміни погашення кредиту, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Станом 10.03.2023\~року борг за тілом кредиту складає 51570,14 гривень - ця сума підлягає присудженню до стягнення. Згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється. Укладаючи договір № б/н від 19.09.2015 року сторонами погоджено, що АТ КБ «ПриватБанк»\~надано [PERSON] позикові кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування коштами. Так, відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача за кредитним договором, розмір несплачених процентів за користування кредитом за період з 19.09.2015 року по 10.03.2023 дорівнює 11472,20 гривень ця сума підлягає стягненню в судовому порядку. Приймаючи такий висновок, суд враховує, що відповідачем не надано належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростовано наданий позивачем розрахунок. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved