Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

12.03.2024 р. Нишпал І.В. , яка представляє інтереси заявника, звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою у якій просить зобов`язати АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» МФО 320984, код ЄДРОПОУ: 21677333, що розташована за адресою: 03115, м. Київ, проспект Берестейський, буд.107а розкрити банківську таємницю по рахунку: р/р № [NUMBER] (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), який належить ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2017 по 08.02.2018 із зазначенням обсягу та обігу коштів в розрізі контрагентів із наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування.В обґрунтування заявлених вимог вказує на необхідність отримання інформації щодо обсягу та обігу коштів на банківських рахунках, відкритих ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в установі банку із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання інформації при проведенні перевірки. Так, отримання вказаної інформації винятково дає змогу своєчасно виявляти суб`єктів та об`єктів оподаткування, своєчасне, достовірне і повне нарахування і сплати податків, перешкоджає неналежному та несвоєчасному забезпеченню визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, можливість застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; (пп. 191.1.34, п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу), своєчасне вжиття заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму (пп. 191.1.35 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу). Оскільки інформація щодо належності банківських рахунків конкретній особі відноситься до інформації з обмеженим доступом, яка містить банківську таємницю, заявник звернувся до суду з заявою про розкриття такої таємниці. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14.03.2024 р. заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01.04.2024 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні. Представник заявника у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав. Заінтересовані особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) зареєстрований Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією 16.02.1996 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДПС у м. Києві з 21.01.2000 року. На підставі ст.20, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 2 частини 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI зі змінами та доповненнями, наказу від 25.08.2023 № 4227-п, Головним управлінням ДПС у м. Києві, проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності платника податків [PERSON] , місце проживання [ADDRESS] , з питань дотримання платником податків вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акту. Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків [PERSON] проінформовано письмовим повідомленням від 25.08.2023 №141/26-15- 24-02-01. Повідомлення та копію наказу направлені 25.08.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків. Направлення Головного управління ДПС у м. Києві від 12.09.2023 №15903/26-15-24-02-01 та №15904/26-15-24-02-01 на проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків [PERSON] та службові посвідчення осіб, які зазначені в них, пред`явлено 12.09.2023 платнику податків [PERSON] . Термін проведення перевірки продовжувався на 5 робочих днів з 26.09.2023 по 02.10.2023 на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 21.09.2023 №4615-п. Копію наказу вручено 26.09.2023 платнику податків [PERSON] . Перевірку проведено з відома та в присутності платника податків [PERSON] в приміщенні ГУ ДПС у м. Києві. Перевіркою встановлено, що фактично платник податків в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2022 діяльність здійснював у сфері роздрiбної торгiвлі в неспецiалiзованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Головним управлінням ДПС у м. Києві платнику податків [PERSON] надано лист від 11.09.2023 №80186/6/26-15-24-02-01-08 щодо надання документів на проведення перевірки та пояснень. Платником податків до перевірки не надано рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК". За результатами перевірки правильності відображення загального оподатковуваного доходу від здійснення діяльності встановлено не декларування платником податків отриманого доходу в 2022 (1квартал) в сумі 416090грн., який отримав платник податків за рахунок проведених розрахунків в готівковому порядку через РРО та розрахунків по еквайрингу. Головним управлінням ДПС у м. Києві було направлено запит від 20.12.2023 №50341/1/26-15-24-02-01-03 до АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» щодо надання інформації про обсяг та обіг коштів в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування по номеру рахунку: [NUMBER] код валюти 980 - УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ за період з 01.01.2017 по 08.02.2018 АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» у своїй відповіді від 27.12.2023 № 27-12-23/1/9 повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана. З метою повного та всебічного дослідження зовнішньоекономічної діяльності платника та встановлення фактичного обігу грошових коштів, а також з метою перевірки щодо своєчасності та повноти сплати податків, зборів до бюджетів та державних цільових фондів заявник просить надати інформацію про рух грошових коштів по рахунку ФОП [PERSON] відкритому у банківській установі, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» МФО 320984, код ЄДРОПОУ 21677333, що розташована за адресою: 03115 , м. Київ, проспект Берестейський, буд.107а. Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України, статтями 60 - 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Статтею 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації, і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації. Статтею 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону). З аналізу зазначеного закону слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Сама по собі необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 "Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб" N 10 від 30 вересня 2011 року, згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Відповідно до пунктів 20.1.4. і 20.1.5. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. У статті 75 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб" N 10 від 20 вересня 2011 року, роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2019 року у справі N 752/19172/18, у постанові від 28 травня 2020 року у справі N 761/13288/19. Аналізуючи вищевикладені доводи у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви Головного управління ДПС у м.Києві, оскільки судом встановлено наявність правових підстав для надання такої інформації, а також повноважень заявника на отримання вказаної інформації. У відповідності до ч. 3 ст. 350 та п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved