Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та просила суд: - виділити в натурі у власність і визнати її право власності на частину житлового будинку літ «А-1», квартиру [ADDRESS] у складі таких приміщень: коридор 1-1, площею, 4,8 кв.м, кухня 1-2, площею 12,4 кв.м, житлова кімната 1-3, площею 9,1 кв.м, житлова кімната 1-5, площею 18,3 кв.м., коридор 1-4, площею 4,5 кв.м., загальною площею 49,1 кв.м. Господарські будівлі: сарай «Б», погріб під «Б», убиральня «Г», а також споруди №1-8, І- залишити у спільній частковій власності та користуванні її, [PERSON] , [PERSON] , згідно їх часток. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншими власниками часток майна, що перебуває у спільній частковій власності є: [PERSON] (1/3 частина) та [PERSON] (1/6 частина). Сам будинок А-1 згідно технічного паспорту складається з між приміщеннями, які поділені на дві квартири. На даний час приміщенням, які знаходяться в спільній частковій власності стоять перегородки згідно паспорту. Кожна з квартир відокремлена та має окремий вхід. Разом із тим, між співвласниками виникають суперечності хто скільки повинен сплачувати по розрахункам за воду та електрику, оскільки на будинок оформлено один особовий рахунок. Укласти окремий договір на надання послуг позивач зможе лише у разі виділу в натурі майна, яке відповідає її частці. З метою вирішення питання можливих варіантів розподілу будинку та виділення частки майна в натурі позивачем отримано висновок будівельної експертизи, згідно якого будинок може бути поділено та виділено в натурі за двома варіантами розподілу. Позивача та відповідача [PERSON] влаштовує другий варіант розподілу будинку. Із відповідачем [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо розподілу будинку. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи, що між ними як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна та в позасудовому порядку із відповідачами вони не дійшли згоди щодо поділу спільного часткової власності вона вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. Ухвалою від 06 листопада 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 12 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Сторонам на праві спільної часткової власності (позивачу частина, відповідачу [PERSON] 1/3 частина, відповідачу [PERSON] 1/6 частина) належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м. (а.с.15-17). Відповідно висновку будівельної експертизи щодо технічної можливості виділу частки нерухомого майна позивача в будинку [ADDRESS] разом із прибудовами, пропонується два варіанти розподілу житлового будинку. Так, вивчивши всі наведені в експертизі варіанти розподілу, суд вважає, що в даному випадку найбільш оптимальним варіантом розподілу будинку, при якому виділене в натурі майно буде відповідати частці позивача у спільній частковій власності і при проведенні необхідних перепланувань не будуть порушені будівельні норми, є запропонований у згаданому висновку експертизи варіант розподілу № 2. Крім того, позивач наполягав на такому варіанті розподілу, відповідач [PERSON] також погодилась із таким варіантом розподілу, а відповідач [PERSON] заперечень щодо такого варіанту розподілу не подала, як і не запропонувала свого варіанту розподілу. Згідно з варіантом №2 позивачу (квартира [ADDRESS] ) буде належати: коридор 1-1, площею, 4,8 кв.м, кухня 1-2, площею 12,4 кв.м, житлова кімната 1-3, площею 9,1 кв.м, житлова кімната 1-5, площею 18,3 кв.м., коридор 1-4, площею 4,5 кв.м., загальною площею 49,1 кв.м., житлова площа складає 27,4 кв.м., допоміжна площа складає 21,7 кв.м. Відповідачам (квартира [ADDRESS] ) буде належати: коридор 2-1, площею 17,7 кв.м., вбиральня 2-2, площею 1,2 кв.м., ванна кімната 2-3, площею 2,9 кв.м, житлова кімната 2-4, площею 8,4 кв.м., житлова кімната 2-5, площею 18,9 кв.м.,загальною площею - 49,1 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., допоміжна площа складає 21,8 кв.м. Для відокремлення квартир необхідно змінити розташування міжквартирних перегородок з гіпсокартону у два шари по металевих профілях з наповнювачем мінеральною ватою для шумопоглинання. Також рекомендовано виконати підсилення дверних прорізів, які розташовані між приміщеннями другої квартир, а саме між: 2-4 і 2-5; 2,4 і 2,2; 2-4 і 2-3. Споруди №1-8, І хвіртка, ворота, огорожа, колонка, колодязь, замощення знаходяться в загальному користуванні. Кожна з утворених квартир має окремий вхід (а.с.28-32). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст. 364 ЦК. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, виділ частки у натурі відповідно висновку будівельної експертизи будинку [ADDRESS] є можливим. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині виділення частки майна в натурі. Разом із цим, суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на частину вищевказаного житлового будинку, оскільки після виділу позивачу його частки в натурі, таке право позивача, як співвласника припиняється. У цьому разі за позивачем підлягає визнанню право власності на виділене майно в натурі, як на самостійний об`єкт нерухомого майна. Що стосується господарсько-побутових споруд, які не можуть бути виділені співвласникам у натурі, то їх слід залишити у їх спільному фактичному користуванні. Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., з кожного по 536,80 грн.

Outcome: partial