Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

03.01.2024 р. до суду надійшов вказаний позов на підставі ухвали Великоолександріївського районного суду Херсонської області від 05.12.2023 р., якою матеріали позовної заяви передано за підсудністю на розгляд Святошинському районному суду м. Києва. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач позовні вимоги мотивував тим, що у спільній частковій власності сторін з 2020 року по 1/2 частині знаходиться житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] на підставі рішення Високопільського районного суду Херсонської області. Як заначив позивач він намагався відключити своє володіння від електроенергії, однак лише 13.09.2021 р., було здійснено відключення. Також зазначив, що другий співласник майна, відповідач по справі, лише 13.09.2021 р. виготовила необхідні документи та технічні умови для складання договору та постачання електричної енергії до свого домоволодіння. Позивач посилається на те, що з грудня 2020 р. по вересень 2021 р. було нараховано електроенергію на суму 26 330,16 грн, з якої останній сплатив 3160,000 грн., що становить 12 % відсотків від суми, оскільки саме стільки він платив до грудня 2020, а інший відсоток завжди платила відповідач, по його особовому рахунку обліковується борг в розмірі 23 835,36 грн, які просив стягнути з відповідач, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Великоолександріївського районного суду Херсонської області від 19.10.2021 р. за правилами загального позовного провадження. 01.11.2021 р. до суду від відповідача подано відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити з підстав його необгрунтованості (а.с. 41-43). 25.01.2022 р, до суду від позивача надійшла відповідь на позов, в якому останній на вимогах позову наполягав з підстав викладених в позові (а.с. 94). Заперечень на відповідь на відзив до суду не подано. Письмових пояснень від третіх осіб до суду не надходило. Ухвалою судді від 18.01.2024 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 161). Ухвалою суду від 12.03.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 180). В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 138). В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, 01.05.2024 представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти вимог заперечував (а.с.195). 30.04.2024 представник позивача подав письмові пояснення (а.с.187-188). В судове засідання представники третіх осіб не з`явилися, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення до суду не надходило. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу у спільній частковій власності сторін по 1/2 частині знаходиться житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] на підставі рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 24.12.2020 р. (а.с. 7-12). За рішенням Високопільської селищної ради виконавчого комітету від 19.02.2021 р, № 73, здійснено упорядкування нумерації та присвоєння поштової адреси житловому будинку в межах смт. Високопілля, який виділено в окремий визначений нерухомий об`єкт [PERSON] , що розташований в [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається з Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 10.03.2021 р, житловий будинок під [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с. 14). Як вбачається з роздруківки ТОВ "ХОЕК" по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] наявна заборгованість в сумі 23 835,36 грн. (а.с. 21). Згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 04.09.2018 р. житловий будинок під [ADDRESS] , зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON] , розмір частки 1/2 (а.с. 67). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК України). Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання житла - це комплекс робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження житлових будівель та технічного обладнання. Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Правило ст. 360 ЦК застосовується незалежно від того, хто із співвласників виступив стороною за договірним зобов`язанням щодо спільного майна, за умови, що даний співвласник мав право укладати цей договір. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18). Разом з тим позивачем не доведено, що ним повенесено витрати по сплаті за електроенергію, навпаки надані до суду докази підтверджують, наявність заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію. На підставі наведеного суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог до відповідача, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання судових витрати залишити за позивачем у відповідності до ст. 141 ЦПК україни.

Outcome: dismissed