Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася у суд із позовною заявою до відповідача , Харківської міської ради, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відрилася після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] та частки права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Через повномасштабне вторгнення РФ, рятуючи життя, позивач разом зі своєю донькою залишила територію України та не встигла звернутися до нотаріуса із заявою про заведення спадкової справи та прийняття спадщини. У зв`язку з військовим станом позивачка не мала можливості повернутись до міста Харкова та подати заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Після повернення в Україну у травні 2023 року позивачка та її донька звернулися до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини та заяви про відмову у прийнятті спадщини відповідно. Нотаріусом Погрібною Т.П. було прийнято Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом та роз`яснено право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою від 04 січня 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено проведення підготовчого судового засідання та встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем Харківською міською радою у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду подано не було. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач, її представник та представник відповідача не з`явилися будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року вирішено розгляд справи поводити в порядку заочного розгляду. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] з 07.08.1993 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] , виданим 24.05.2023 р. Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №637. Чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] у віці 51 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.02.2022 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №2799. Позивач разом зі своєю дочкою - [PERSON] , [INFO] , в березні 2023 року перетнули державний кордон України з Республікою Польща, а повернулися в Україну тільки 18 травня 2023 року, що підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби України на адвокатський запит від 28 грудня 2023 року. Додатковим підтвердженням факту перебування позивача в Республіці Польща є ряд документів, долучених до матеріалів судової справи, а саме: Підтвердження довіреного профілю позивача від 30.03.2022 р., видане Управлінням гміни Ґданськ; Повідомлення про присвоєння номера PESEL (Powszechny Elektroniczny System Ewidencji Ludnoњci - Універсальна електронна система реєстру населення) позивачу від 30.03.2022 р. (Powiadomienie o nadaniu numeru pesel); Підтвердження довіреного профілю дочки позивача від 30.03.2022 р., видане Управлінням гміни Ґданськ; Повідомлення про присвоєння номера PESEL (Powszechny Elektroniczny System Ewidencji Ludnoњci - Універсальна електронна система реєстру населення) дочці позивача від 30.03.2022 р. (Powiadomienie o nadaniu numeru pesel); Свідоцтво, що підтверджує особу та належність до громадянства позивача від 07.04.2022 р., видане Консульством України в Ґданську; Свідоцтво, що підтверджує особу та належність до громадянства дочки позивача від 07.04.2022 р., видане Консульством України в Ґданську; 7) Ультразвукове дослідження черевної порожнини дочки позивача від 08.11.2022 р. (USG jamy brzusznej NFZ); Дублікат замовлення окулярів дочкою позивача у магазині оптики Paris Optique у м. Ґданськ від 12.01.2023 р. (Dublicat zamowienie); Сертифікат про щеплення собаки проти сказу №312/2023 від 07.04.2023 р. (Zaњwiadczenie o szczepieniu psa przeciwko wњciekliџnie); Сертифікат про щеплення собаки проти сказу №313/2023 від 07.04.2023 р. (Zaњwiadczenie o szczepieniu psa przeciwko wњciekliџnie); Інформаційна карта відвідування позивачем ветеринарної клініки «Zwierzyniec II» від 15.05.2023 р. у м. Ґданськ, Республіка Польща для огляду самки французького бульдога перед виїздом в Україну (Karta informacyjna wizyty); Інформаційна карта відвідування позивачем ветеринарної клініки «Zwierzyniec II» від 15.05.2023 р. у м. Ґданськ, Республіка Польща для огляду самця французького бульдога перед виїздом в Україну (Karta informacyjna wizyty). Після повернення в Україну наприкінці травня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни із заявою про прийняття спадщини, а її донька [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №68/02-14 від 26.05.2023 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом позивачу на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Причиною такого рішення став той факт, що за померлим [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, строки для подачі заяви про прийняття спадщини сплинули, а видача свідоцтва про право на спадщину без відкриття спадкової справи неможлива. Свідоцтвом про право власності на житло від 10.12.2002 р. №5-02-239528, виданим Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, підтверджується, що померлий чоловік позивача - [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №39870951 від 30.06.2015 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39871018 від 30.06.2015 р. підтверджується, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки зазначене нерухоме майно було набуто подружжям в період їх шлюбу, то в силу положень ст. 60 СК України, воно належить позивачу та її померлому чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався до травня 2024р.. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7, 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р.№ 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Починаючи з 29 червня 2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина друга статті 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України). Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті свого чоловіка і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). За змістом частини 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17, провадження №61-41480св18, а також у постанові від 07.02.2024 року у справі №474/454/18, провадження №61-14756св23. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначає, що із введенням воєнного стану на території України, з метою уникнення ризику загибелі або отримання шкоди для здоров`я, вона вимушена була виїхати за межі України. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Введення воєнного стану на території України, регулярні обстріл міста Харкова у період з 24 лютого 2022 року і по день звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також виїзд позивача за межі України, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачці здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка. Наявність зазначених позивачкою обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її чоловіка.

Outcome: approved