Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

19.02.2024 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] звернулася\~ до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», що знаходиться\~ за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги, 10, в якому просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно отримані кошти в сумі 2433,65грн. Мотивуючи тим, що сім`я позивача є побутовими споживачами природного газу в буд. [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . TOB «Житомиргаз Збут» було постачальником природного газу в м. Овруч Коростенського району Житомирської області. Постачання природного газу їй як побутовому споживачу здійснювалось на підставі Типового договору, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500, який є договором приєднання, і факт приєднання до якого підтверджується включенням TOB «Житомиргаз Збут» її, як споживача, до свого Реєстру споживачів, присвоєнням особового рахунку та фактичною сплатою нею за спожитий газ. Із лютого по травень місяці 2022 року кошти за спожитий газ перераховувались на рахунки ТОВ «Житомиргаз Збут» і за цей період виникла переплата у розмірі 2433,65грн.. З 01.05.2022 постачати природний газ споживачам почала TOB «ГК «Нафтогаз України», до якого побутові споживачі були переведені автоматично. Вказана сума не була перерахована відповідачем TOB «ГК «Нафтогаз України», а залишилася у нього, оскільки між відповідачем та TOB «ГК «Нафтогаз України» не досягнуто згоди з цього питання. 06.04.2023 через відділення Укрпошти рекомендованим листом вона подала письмову заяву на повернення коштів, але кошти повернуті не були, що і стало причиною звернення до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 27.02.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріалами справи встановлено, що\~ [PERSON] є побутовим споживачем природного газу в будинку [ADDRESS] , та за вказаною адресою на неї відкритий особовий рахунок № [NUMBER] від 08.04.2022.\~ З копій квитанцій, платіжних інструкцій та рахунку за газ видно, що позивачем була здійснена переплата коштів за спожитий газ на рахунок TOB «Житомиргаз Збут» [NUMBER] \~ в сумі 2433,65грн.. Із заяви від 05.04.2023 видно, що [PERSON] зверталася до директора ТОВ «Житомиргаз Збут» про повернення коштів за спожитий газ у зв`язку з їх переплатою. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно із п. 2, п. 3, п. 4, п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відносини, які виникли між сторонами є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються нормами ЦК України, Кодексу газорозподільних систем, Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до абзаців 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Згідно із п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Крім цього, відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» передбачено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Акцептуванням Типового договору є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу та об`єм фактичного споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку Споживача. Пунктом 5 розділу І Правил постачання природного газу визначено, що постачальник природного газу суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до визначень, наведених у п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником (п. 22 розділу ІІІ Правил постачання природного газу). Згідно із п. 24 абзацу 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. Відповідно до п. 23 розділу ІІ Правил постачання природного газу спірні питання між споживачем і постачальником щодо постачання природного газу, оплати послуг постачальника, відшкодування збитків тощо мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно із п. 9 розділу VII Правил постачання природного газу спори між споживачем і постачальником вирішуються шляхом досудового врегулювання спорів у прозорий, справедливий і швидкий спосіб. Постачальник зобов`язаний розглянути всі скарги, отримані від споживачів, і протягом одного місяця повідомити про результати їх розгляду. Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за №637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції. З урахуванням викладеного вбачається, що ТОВ «Житомиргаз Збут» з 01.05.2022 здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими числовими значеннями об`єму спожитого газу, а тому сплачені кошти на рахунок відповідача, є такими, що отримані безпідставно. Відтак, по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] \~ існує переплата на суму 2433,65 грн., яка є безпідставно набутою ТОВ «Житомиргаз Збут». Позивач виконав вимоги законодавства щодо досудового врегулювання спору, шляхом направлення заяви з проханням повернути зайво переплачені кошти, однак ні станом на день звернення до суду з даним позовом, ні станом на день вирішення справи по суті позивачу кошти не повернуто. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір, у відповідності до ст. 141ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved