Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, в якій просив: стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників поліції у розмір 22 956,66 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 01 серпня 2023 року інспектором Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Івановою Л.І. відносно [PERSON] винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.08.2023 року Серії ЕАС № 7437093 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 по справі № 641/4719/23, яке залишено в силі без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023, постанову інспектора поліції Іванової Л.І. серії ЕАС № 7437093 від 01.08.2023 скасовано, як незаконну, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача закрито. Зазначає, що внаслідок незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності спричинено моральну шкоду, яка полягає, зокрема у порушенні нормальних життєвих зв`язків позивача, необхідності докладання йому додаткових зусиль для організації свого життя протягом тривалого періоду часу, стражданнях, заподіяних позивачу внаслідок психічного впливу, що в свою чергу призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації позивачем своїх звичок і бажань, погіршені відносини з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Крім того, з огляду на специфіку професійної діяльності Позивача - адвоката, його репутація серед його професійного оточення - колег, суддів, слідчих та клієнтів має виняткове значення задля успішного здійснення своєї професійної діяльності та, відповідно, отримання гонорарів за надану правову допомогу задля забезпечення існування своєї сім?ї. До моменту незаконного притягнення [PERSON] Позивача до адміністративної відповідальності позивач жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності, мав репутацію законослухняного громадянина, професійного та відповідального адвоката, який у повсякденному житті дотримується належної правової поведінки. Проте, після винесення відносно позивача постанови та подальшого оскарження її в судовому порядку вказана інформація стала публічно доступною невизначеному колу осіб на офіційному веб-порталі «Судова влада», у тому числі й клієнтам, які через особливу особисту чутливість та життєву важливість для них доручень наданих позивачу, дізнавшись про притягнення його до адміністративної відповідальності, почали хвилюватися, як за порядність щодо них, так і за здатність позивача якісно виконувати їхні доручення та надавати їм правову допомогу. Крім цього, зазначив, що через накладення на позивача штрафу та ще й у присутності його дружини та двох доньок у позивача виникли суперечки з дружиною з приводу рішення позивача оскаржувати постанову та доводити свою невинуватість, адже дружина усвідомлювала, скільки часу та емоційних втрат це буде потребувати і що ці втрати будуть неспівмірними з сумою штрафу за постановою. Враховуючи викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь моральну (немайнову шкоду) в розмірі 22956,66 гривень. У відзиві на позов представник відповідача Депаратменту патрульної поліції позов не визнав з тих підстав, що під час судового розгляду справи про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не встановлено відсутність факту вчинення правопорушення позивачем, а встановлено дефектність акту індивідуальної дії в частині адреси вчинення правопорушення, наслідком чого і стало його скасування. Жодних доказів які б свідчили про глибокі душевні страждання отримані позивачем матеріали справи не містять. Недостатньо заявити у позовній заяві, що позивач пережив або переживає моральні страждання, цей факт має бути довежений усіма допустимими засобами доказування показання свідків, довідками із медичних закладів, іншими письмовими доказами, звуко і відеозаписами, висновками експертів. Позивач зазначає, що перебував у статусі особи притягнутої до адміністративної відповідальності, натомість постанова не була виконана, а штраф не стягнутий, так само на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, [PERSON] вважається особою, що не притягалася до адміністративної відповідальності. Позивачем не доведено обставини, що вказують на завдання йому моральної шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями поліцейських та глибокими душевними стражданнями позивача, та не наведено доказів в обгрунтування розміру моральної шкоди, яку позивач визначив 222956,66 грн. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути із відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 22956,66 гривень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що моральна шкода позивачу не була заподіяна, оскільки вона нічим не доведена. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2023 року інспектором Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Івановою Л.І. відносно [PERSON] винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.08.2023 року Серії ЕАС № 7437093 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 по справі № 641/4719/23, яке залишено в силі без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023, постанову інспектора поліції Іванової Л.І. серії ЕАС № 7437093 від 01.08.2023 скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито. Так, оцінюючи можливість реалізації позивачем свого права на відшкодування моральної шкоди, внаслідок його незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, варто звернути увагу на наступне. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цьогоКодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 10 січня 2019 року в справі №532/1243/16-ц (провадження №61-34251св18), від 26 лютого 2020 року в справі №142/143/17 (провадження №61-5739св19), а аткож об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц. Варто наголосити, що рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023, у справі №641/4719/23 мають для суду преюдиційне значення. Із їх змісту встановлено порушення прав [PERSON] та факт його незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, який в першу чергу породжений неправомірними діями уповноваженої особи Департаменту патрульної поліції. Таким чином, будучи незаконно притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок незаконного ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, (складання стосовно [PERSON] постанови про адміністративне правопорушення, збирання доказів, які не можуть вважатись належними та допустимими, безпідставне обвинувачення позивача у вчиненні діянь, яких він не вчиняв), [PERSON] , відповідно до вказаних нормативно правових актів, підтверджених усталеною судовою практикою, має право на відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції). Статтею 1 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Аналіз наведених норм свідчить про те, що уповноважений працівник поліції при складанні протоколу/постанови у справі про адміністративне правопорушення не діє як самостійний суб`єкт власних повноважень, а діє від імені Національної поліції, яка є центральним органом виконавчої влани. Шкода ж, завдана посадовою або службовою особою органу державної влади, відшкодовується державою (ст.1174 ЦК України) За змістом п.п.1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Аналогічна норма зазначена і в ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, на яку посилаються позивачі в позові. Крім цього Верховний суд у своїй практиці, зокрема, у справах № 521/10640/15-ц і №520/3307/16-ц, приходить до висновку, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання казначейством України із державного бюджету як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Щодо розміру моральної шкоди, завданої позивачу. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно із вимогами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнав [PERSON] суд враховує, що внаслідок незаконних дій уповноваженої особи Департаменту патрульної поліції, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку із притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв. Внаслідок ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, було порушено його звичний розклад життя, позивач змушений був звертатись за допомогою до фахівців у галузі права, переживати страждання доводячи свою невинуватість перед посадовими особами Національної поліції, які в свою чергу не перевіривши достовірність обставин, тривалий час продовжували обвинувачувати його у вказаних діяннях. Соціальні зв`язки позивача також зазнали негативних змін. Вказані душевні страждання знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із діями завдавача шкоди. Суд також бере до уваги, що порушене право позивача було відновлено. Враховуючи викладене та

Outcome: partial