Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

25.10.2023 позивачка [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказує, що за життя мати склала заповіт та все належне їй майно заповіла їй, [PERSON] .. Проте, оскільки даний житловий будинок відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір», а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності, вона не може оформити право власності на даний будинок, а тому звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 25.10.2023 позовну заяву залишено без руху. 19.12.2023 позивач усунула вказані в ухвалі суду недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 28.02.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала клопотання про проведення судового засіданні без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача, не заперечує щодо задоволення даної заяви за наявності правових підстав. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07.12.1967, про що зроблено відповідний актовий запис за №46 і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) Як видно із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 23.07.1988 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після одруження позивач змінила прізвище на [PERSON] . (а.с.12) [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 19.02.2018 і з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 9. (а.с.10) [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Новояричівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 21.06.2023. (а.с.11) Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Даний житловий будинок відноситься до суспільної групи господарства - колгоспний двір, що підтверджується довідкою від 21.07.2023 виданою Старояричівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області за вих. №108, останнім членом колгоспного двору є [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося, взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с.41) Згідно довідки № 407 виданої 21.07.2023 Старояричівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, померла [PERSON] до длня смерті 21.06.2023 постійно проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] , разом з нею постійно до дня смерті проживали: дочка - [PERSON] , 1967 р.н.; зять - [PERSON] ; внучка - [PERSON] , 1990 р.н.; правнук - [PERSON] , 2010 р.н. внук - [PERSON] , 1993 р.н., які зареєстровані та проживають зараз (а.с. 42). Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна покійної [PERSON] , а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Л.А. із заявою про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проте у видачі свідоцтва про право власності на належне їй майно, яке залишилося після смерті її матері, їй було відмовлено, оскільки спадкове майно складається із домоволодіння-колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій № 320/01-16 від 19.12.2023. (а.с.50) Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України, а також ЦК Української РСР. У зв`язку з тим, що спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір», а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач [PERSON] позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відтак, до вирішення даних спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, слід застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно з ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. А статтею 563 цього Кодексу передбачено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Проте, як роз`яснював Пленум Верховного Суду України у Постанові №4 від 24.06.1983, правила ст. 563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 03.06.1990 спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Системний аналіз статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт, згідно якого, все майно заповіла своїй доньці, позивачу у справі [PERSON] . Разом з тим, з судом встановлено, що єдиним спадкоємцем спадкового майна померлої є [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , що підтверджується її постійним проживанням за місцем відкриття спадщини та зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак [PERSON] не змогла оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Відтак, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна покійної матері [PERSON] , тому враховуючи той факт, що позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їй в порядку спадкування за заповітом, суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved