Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Київ. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] . У 2023 році заявниця звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Юлії Георгіївни, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та подальшого переоформлення на себе права власності на майно, яке належало її батьку, однак постановою нотаріуса від 03.05.2023 № 47/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки із поданих документів та відомостей, отриманих нотаріусом шляхом безпосереднього доступу єдиних та державних реєстрів, неможливо встановити факт родинних відносин між померлим та заявником, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім?я. Таким чином заявниця не має документів на підтвердження родинних відносин зі своїм батьком, що позбавляє її можливості оформити право на спадщини за законом після смерті її батька. Необхідність встановлення даного факту полягає в тому, що лише за умови його встановлення судом Заявниця зможе вступити у спадкові правовідносини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження. Постановою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20 грудня 2023 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року було скасовано, направлено до суду першої інстанції. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 було відкрито провадження у справі. Сторони у судове засідання не з`явилися. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦІК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз?яснень, даних у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв?язку із втратою годувальника (пункт 7). Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] [INFO] матір заявниці - [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із батьком заявниці, на той момент [PERSON] , [INFO] , після чого батьку було присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] заявниця уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого заявниці було присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] . У 2023 році заявниця звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Юлії Георгіївни, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та подальшого переоформлення на себе права власності на майно, яке належало її батьку, однак постановою нотаріуса від 03.05.2023 № 47/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 (одну п?яту) частки у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки із поданих [PERSON] документів та відомостей, отриманих нотаріусом шляхом безпосереднього доступу єдиних та державних реєстрів, неможливо встановити факт родинних відносин між померлим та заявником, [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім?я. Таким чином заявниця не має документів на підтвердження родинних відносин зі своїм батьком, що позбавляє її можливості оформити право на спадщини за законом після смерті її батька. Встановлення факту необхідно заявнику для підтвердження права на спадщину за законом. З огляду на це, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи, що згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, вбачається, факт того, що [PERSON] є спільною донькою [PERSON] та [PERSON] , так як вказане доводиться повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо активного запису про шлюб батьків [PERSON] , де міститься інформація, що саме вона ( [PERSON] , 1986 року народження) є спільною донькою. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved