Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

18 січня 2023року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є його матір`ю. Остання на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою заявник [PERSON] зареєстрований не був, однак фактично мешкав разом із матір`ю, був пов`язаний з нею спільним побутом та доглядав за нею, оскільки вона була похилого віку та потребувала постійного догляду. В той же час, заявник фактично був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері заявника відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), що належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0281492, зареєстрованого за № 448 від 30 травня 1998 року. Для оформлення своїх спадкових прав заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку (пай), проте постановою нотаріуса від 28 грудня 2022 року за вих. № 504/02-31 йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій з тих підстав, щоним пропущено строк на прийняття спадщини після смерті матері, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент смерті. Отже всі вище викладені обставини та докази свідчать про фактичне проживання заявника спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини до моменту її смерті. Даний факт заявнику потрібен для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника останній просив слухати справу без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. На підставі частини 2\~статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1\~ст. 29 ЦК\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відповідно до актовий запису про народження № 305 від 30 березня 1950 року, є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 22 вересня 2004 року Чапаєвською сільською радою Козельщинського району Полтавської області складено відповідний актовий запис про смерть № 18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 листопада 2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку (пай), що належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0281492, зареєстрованого за № 448 від 30 травня 1998 року. Спадкова справа № 100/2022 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена 28 грудня 2022 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. за заявою [PERSON] .. Так, для оформлення своїх спадкових прав заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку (пай), проте постановою нотаріуса від 28 грудня 2022 року за вих. № 504/02-31 йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій з тих підстав, що ним пропущено строк на прийняття спадщини після смерті матері, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент смерті. Відомості про видані свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом в матеріалах спадкової справи № 100/2022, заведеної після смерті [PERSON] відсутні. Інших спадкоємців, окрім заявника [PERSON] , за законом та заповітом судом не встановлено. Таким чином, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем Відповідно до відомостей зазначених в паспорті заявника його постійним місцем проживання зазначено [ADDRESS] . Але, ж відповідно до довідки Виконавчого комітету Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 липня 2022 року за вих. № 122 заявник [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON] , тобто на [INFO] , постійно проживав зі спадкодавцем та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Виходячи із правової позиції Верховного Суду Касаційного цивільного суду в справі\~№ 484/747/17,провадження № 61-44149св18 від 10.01.2019 року встановлено, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таким чином, на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що заявник , який є сином спадкодавця, постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Даний факт є встановленим та потрібен заявнику для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . За приписами ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved