Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 25.10.2011 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заяву разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Посилається, що всі умови кредитування доведені відповідачці, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». На суму фактично використаного кредитного ліміту банк нараховує відсотки. ПАТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 17.04.2017 становить 18180,88 грн, з яких: 10427,33 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6411,60 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил: 500 - штраф (фіксована частина), 841,95 - штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 18180,88 грн за кредитним договором № б/н від 25.10.2011 та судові витрати в розмірі 1600 грн. 14.06.2017 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. 03.07.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2017 відкрито провадження у сраві та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Сторонам направлено копію ухвали від 24.07.2017, також відповідачці направлено копію позовної заяви із додатками, яку остання не отримала та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 14.03.2019 розпорядженням Солом`янського районного суду м. Києва №968 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи: неможливість продовжувати розгляд справи суддею Лазаренко В.В. у зв`язку з її тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя. 14.03.2019 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Позивач до залу суду свого представника не направив, отримав повістку про виклик через Електронний суд. Відповідач до залу суду також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також подала свої пояснення про те, що нею сплачено суму заборгованості у розмірі 19 598,89 грн. та 4 139,37 грн. Суд вввжаає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 25.10.2011 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві, заяві позичальника та умовами тарифу банку кредитка . На суму фактично використаного кредитного ліміту банк нараховує відсотки. ПАТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем станом на 17.04.2017 нараховано за кредитним договором № б/н від 25.10.2011 з відповідачем: 18180,88 грн, з яких: 10427,33 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6411,60 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил: 500 - штраф (фіксована частина), 841,95 - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд наділений повноваженнями перевіряти обраний сторонами договору спосіб врегулювати свої відносини на предмет відповідності Конституції України Гарантована ст. 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. not bis in idem - «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання. Верховний Суд в своїй постанові від 23.05.2018 (справа № 497/2849/15-ц) вказав, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи викладене, штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова) є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення одного виду цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а саме штрафу у вигляді фіксованої частини, розмір якого чітко визначено у сумі 500 грн. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу у виді процентної складової у розмірі 841,95 грн, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 17338,93 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими частково у сумі 17 338, 93 грн. Між тим, 30.04.2024 до суду надійшла заява відповідача, в якій остання повідомила про сплату 22.06.2017 Публічному акціонерному товариству «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості по кредиту у сумі 19598,89 грн. та комісії у сумі 4129,37 грн, на підтвердження чого надала копії відповідних квитанцій. Таким чином вбачається, що позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду, виконанні відповідачем у повному обсязі після пред`явлення позову, оскільки позов подано до суду 14.06.2017. Сплачена відповідачем сума заборгованості у розмірі 19598, 89 грн. також покриває розмір витрат на сплату судового збору у сумі 1600 грн. Згідно з вимогами ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідачка сплатила повністю спірну заборгованість за Кредитним договором б/н від 25.10.2011 у ході розгляду справи в суді та сплачена сума спірної заборгованості повністю покриває також витрати позивача понесені на сплату судового збору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову та відсутності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача також і судового збору . За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed