Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мама - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріальної контори отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, нотаріус звернув її увагу на розбіжності у правовстановлюючих документах померлої та необхідності доведення родинних відносин між нею та [PERSON] .. Так, зокрема у її свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 12.04.1975 року, у графі «мати» вказано - [PERSON] , а в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 від 16.05.2002 року у графі «прізвище, ім`я, по батькові» власника земельної ділянки вказано - [PERSON] , тоді як вірним є « [PERSON] ». За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є її матір`ю, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 виданий 16.05.2002 року на підставі рішення Кам`янобрідської сільської ради народних депутатів від 16.05.2002 року №2-1 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2019 року. В ході оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] позивач дізналася про розбіжності у правовстановлюючих документах. Так, зокрема у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.04.1975 року, у графі «мати» вказано - [PERSON] , а в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 від 16.05.2002 року у графі «прізвище, ім`я, по батькові» власника земельної ділянки вказано - [PERSON] , тоді як правильним є « [PERSON] ». Той факт, що у свідоцтві про народження та у державному акті були помилково вказано ім`я « [PERSON] » та « [PERSON] » замість « [PERSON] » підтверджується наступними матеріалами справи. Згідно довідок виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-26-К, №1-27-К та № 1-30-К від 29.01.2024 року [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та до її складу сім`ї входила донька - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживала з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті, а саме до [INFO] , доглядала її та здійснила поховання за власний рахунок. Відповідно до довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-28-К від 29.01.2024 року, [PERSON] та [PERSON] в с.Кам`янний Брід не проживали та зареєстровані не були. Згідно з даними довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-29-К від 29.01.2024 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 від 16.05.2002 року був помилково виданий на ім`я [PERSON] та фактично належав [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи в порядку окремого провадження, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю необхідне позивачу з метою реалізації її права на спадщину за законом та подальше розпорядження спадковим майном. Зважаючи на вказані обставини, які підтверджені зібраними у матеріалах справи доказами, вимоги позивача щодо встановлення юридичних фактів підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради. Спадкодавець за життя заповіту не залишив. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном, так як проживала зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-26-К та №1-30-К від 29.01.2024 року. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори №1492/02-31 від 25.09.2021 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностями в правовстановлюючих документах. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її мами - [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved