Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-29 00:00:00

14 березня 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною було вчинено виконавчий напис №3975, за яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у сумі 14\~746,09 грн. 02.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №66345582. З мобільного за стосунку «Дія» та в подальшому з Автоматизованої системи виконавчих проваджень позивач дізналася про наявність вказаного виконавчого провадження. [PERSON] вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки підстав для стягнення з неї вказаних коштів не має і не було, фінансових зобов?язань перед вказаним товариством, які нібито виникли з Кредитного договору 110205247 від 05.11.2013 року, також, не було, жодного кредитного договору вона не підписувала та не укладала. Тому підстави для стягнення з [PERSON] вказаних коштів не має. Раніше про наявність вчиненого виконавчого напису, відкритого виконавчого провадження та стягнення з неї боргу не знала. Вважає виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною від 02 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3975, щодо стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» 14 746,09 грн., безпідставний та незаконний, без належних законних підстав, та є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог нормативно-правових актів України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, зокрема, в тому числі і без документів, які свідчать про безспірність заборгованості. Так, виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, як це передбачено Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року в редакції, чинній на час виконання оскаржуваного виконавчого напису. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 14.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. Витребувано від приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Буждиганчук\~Євдокії Юріївни засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису нотаріуса від 02.04.2021 року №3975 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» 14\~746, 09 гривень. Витребувано від Акціонерного товариства «Банк Форвард»: засвідчені копії документів, що надавались приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. для вчинення виконавчого напису №3975 від 02.04.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 14\~746, 09 гривень, та які підтверджували безспірність заборгованості, нарахування відсотків; копію кредитного договору №110205247 від 05.11.2013 року, нібито укладеного між ПАТ «Банк русский Стандарт» та [PERSON] , копії документів, які підтверджують правонаступництво ПАТ «Банк русский Стандарт» до АТ «Банк Форвард». Ухвалою суду від 14.03.2024 року заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. 09.04.2024 року на електронну пошту суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. надійшла скан-копія оспорюваного виконавчого напису. 16.04.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли письмові пояснення від в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» В. Паламарчука, в якому зазначив, що позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позову, через наявність невиконаних позивачкою кредитних зобов`язань перед Банком. Крім того, вказав, що позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги нібито не дотриманням принципу безспірності, при цьому позивач не надає відповідних доказів на підтвердження своїх тверджень, зокрема контррозрахунку заборгованості. Позивачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася поштою за зареєстрованим місцем. Позивач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від позивача до суду не надходило. Відповідачу Акціонерному товариству «Банк Форвард» копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за його місцезнаходженням та було вручено 01.04.2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 04.04.2024 року. Відтак згідно з ч.10 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не скористався, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було. Третій особі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївні копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за адресою здійснення її діяльності, та було вручено 26.03.2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 29.03.2024 року. Відтак третя особа вважається повідомленою належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подати заяви по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від приватного нотаріуса до суду не надходило. Третій особі приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллі Іванівні копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за адресою здійснення її діяльності, поштове відправлення було отримано 27.03.2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 01.04.2024 року. Відтак третя особа вважається повідомленою належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подати заяви по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис №3975 щодо стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором №110205247 від 05.11.2013 року, укладеним нею із ПАТ «Банк руський Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться з 07.08.2018 року по 06.09.2018 року. Сума повної заборгованості складає 13\~656,09 гривень, в тому числі : заборгованість за сумою кредиту - 10\~916,87 гривень; заборгованість за процентами 2\~729,22 гривень, плата за пропуск мінімальних платежів 0,00 гривень. За вчинення виконавчого напису отримано плати із стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 1100,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 14\~746,09 гривень. 02.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною було відкрито виконавче провадження №66345582 щодо примусового виконання оспорюваного виконавчого напису. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною. В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Суд відзначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем не було надано доказів того, що ним нотаріусу були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу виписки з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від банку, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею. Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. Крім того, в порушення приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» за оспорюваним виконавчим написом стягнення проведено за вимогами, з дня виникнення права яких минуло більше трьох років. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1\~816,80 грн. за подання позову до суду (1211,20 грн.) та заяви про забезпечення позову (605,60 грн.) у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що стягненню на користь позивачки підлягають виключно судові витрати без врахування комісії. При цьому, банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування. А, отже, суд не бере до уваги вимоги позивача про стягнення на користь позивача суми банківської комісії, оскільки банк було обрано позивачем самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги. Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у справі №826/4893/17 в ухвалі від 04 грудня 2019 року.

Outcome: approved