Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 12.02.2024 [PERSON] звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до Черняхівської державної нотаріальної контори, в якому просить суд зняти заборону на належне йому нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 3029596, зареєстроване 29.03.2006 Черняхівською державною нотаріальною конторою, архівний запис №2010632ZITOMUR12, архівна дата: 17.04.2000, дата виникнення 25.08.1971, №реєстра: 33, внутр. №91012Е3225F2F6435. В обґрунтування позову позивач зазначає, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.12.2023 після смерті матері [PERSON] . Право власності на вказаний будинок та земельну ділянку зареєстроване за позивачем у державному реєстрі речових прав за №53126289 від 27.12.2023 та 53125886 від 27.12.2023 відповідно. Під час реєстрації права власності на будинок приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. повідомила позивачу про те, що на житловий будинок [ADDRESS] відповідно до відомостей отриманих з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3029596, зареєстроване 29.03.2006 10:56:25 за №3029596 реєстратором: Черняхівська державна нотаріальна контора, 12300, Житомирська обл., Житомирський p., смт Черняхів, вул.Шевченка,4, (04134) 4-17-53; info@chr.zt.notary.gov.ua; підстава обтяження: повідомлення б/н Будбанк, об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номep:2010632ZITOMIR12, Архівна дата: 17.04.2000, дата виникнення: 25.08.1971, №реєстра:33, внутр.№91012E3225F14F2F6435. У січні 2024 року позивач звернувся до Черняхівської державної нотаріальної контори з проханням зняти заборону відчуження належного йому нерухомого майна. Однак, завідувач Черняхівської ДНК повідомив йому, що згідно реєстру заборон на будинки та алфавітної книги для реєстру заборон за 1971 рік відсутній запис щодо заборони за №3029596 на ім`я [PERSON] адреса: [ADDRESS] . Нотаріус додатково повідомив в усній формі, що вказаної людини не існує, а даний запис є помилковим під час перенесення архівних даних у реєстр заборон. Зняття такої заборони можливе тільки на підставі рішення суду. Позивачу нічого невідомо про причини накладення та взагалі про існування даної заборони на ім`я власника [PERSON] . Даний будинок побудували його батьки: [PERSON] та [PERSON] приблизно у 1971 році. Батько [PERSON] помер у 1977 році, а [INFO] померла мати - [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті матері та оформив свої спадкові права, однак існуюча заборона не дає йому можливості розпоряджатися майном, а саме: продати, подарувати.Він не має можливості зняти існуючу заборону інакше, як в судовому порядку. Просить зняти існуючу заборону на нерухоме майно. ІІ. Процедура та позиції сторін 12.02.2024 позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 13.02.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, яку постановив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 11:00 год. 18.03.2024 (а.с.25-26). 13.03.2024 до суду надійшло повідомлення Черняхівської державної нотаріальної контори №163/01-16 від 07.03.2024 в якому вказано, що згідно реєстру заборон на будинки та алфавітної книги для реєстру заборон за 1971 рік відсутній запис щодо заборони за №3029596 на ім`я [PERSON] адреса: [ADDRESS] . Також, завідувач Черняхівської ДНК просить справу розглядати у його відсутності. Про прийняте рішення по справі покладається на розсуд суду (а.с.30). 18.03.2024 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує (а.с.31). В матеріалах справи є заява відповідача про розгляд справи у його відсутності. Про прийняте рішення по справі покладається на розсуд суду (а.с.30). 18.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14:00 год. 18.04.2024 (а.с.33-34). 18.04.2024 справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням головуючої судді Проценко Л.Й. в судовому засіданні по справі №293/2070/23. Розгляд справи відкладено на 15:00 год. 07.05.2024 (а.с.35). 07.05.2024 сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права|на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно п.9 ч.1 статтею 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси мають право вчиняти такі нотаріальні дії, зокрема: накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна. Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус накладає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно: при посвідченні договору довічного утримання (догляду), спадкового договору; за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою; у разі смерті одного з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; при посвідченні договору про придбання об`єкта житлової нерухомості (у тому числі інвестування/фінансування його будівництва), земельної ділянки, на якій розташовано такий об`єкт, частки у праві власності на таке майно з використанням житлового сертифіката відповідно до частини сімнадцятої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України"; в інших випадках, встановлених законодавством. Нотаріус накладає заборону відчуження рухомого майна у випадках, встановлених законодавством. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно п.п.5.1 пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, і за рішенням суду. Частиною 4 ст.31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2023, серії НТА №314428, виданого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В., [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 1825655100:05:014:0124, площею 0,0730 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2023 серія НТА №314427 виданого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житлового будинку [ADDRESS] (а.с.12). Право власності на вказану земельну ділянку та житловий будинок зареєстроване за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав (а.с.13,14). Таким чином встановлено, що право власності на будинок та зесельну ділянку під ним набув позивач в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 26.12.2023. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 360748445 від 03.01.2024 у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» існує запис тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3029596, зареєстрований 29.03.2006 10:56:25 за №3029596 реєстратором: Черняхівська державна нотаріальна контора, 12300, Житомирська обл., Житомирський p., смт Черняхів, вул.Шевченка,4, (04134) 4-17-53; info@chr.zt.notary.gov.ua; підстава обтяження: повідомлення б/н Будбанк, об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номep:2010632ZITOMIR12, Архівна дата: 17.04.2000, дата виникнення: 25.08.1971, №реєстра:33, внутр.№91012E3225F14F2F6435 (а.с.15-17). Із повідомлення Черняхівської державної нотаріальної контори №38/01-16 від 25.01.2024 вбачається, що згідно реєстру заборон на будинки та алфавітної книги для реєстру заборон за 1971 рік відсутній запис щодо заборони за №3029596 на ім`я [PERSON] , адреса: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до повідомлення Черняхівської селищної ради від 07.02.2024 №358 С згідно реєстру Черняхівської територіальної громади у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Тобто, судом встановлено, що на даний час існування заборони на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстроване 29.03.2006 Черняхівською державною нотаріальною конторою, на ім`я [PERSON] , архівний запис №2010632ZITOMUR12, архівна дата: 17.04.2000, дата виникнення 25.08.1971, №реєстра: 33, внутр.№91012Е3225F2F6435 є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача на розпорядження майном. Враховуючи те, що заборона накладена на майно позивача, який його успадкував у встановленому законодавством України, а також те, що не можливо встановити встановити хто такий [PERSON] , який ніколи не був власником вказаного житлового будинку, суд має всі підстави вважати, що дане обтяження накладено помилково, а тому може бути скасоване за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України, враховуючи те, що обтяження у вигляді заборони суттєво обмежує право позивача на розпорядження житловим будинком, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та встановлене обтяження підлягає зняттю. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з тим, враховуючи те, що позивач не просив суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за ним та не стягувати з відповідача.

Outcome: approved