Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-06 00:00:00

29 лютого 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (надалі також - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА») через систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 469887-КС-001 від 10 липня 2023 року в розмірі 95552 грн 82 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 70252 грн 82 коп. та суми прострочених платежів за комісією - 3300 грн 00 коп., а також сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 07 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 53). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог ТОВ «БІЗПОЗИКА» посилалось на те, що 10 липня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 469887-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 10 липня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 469887-КС-001 про надання кредиту. 10 липня 2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 469887-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3158 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який Боржником було введено/відправлено. Позивачем вказано, що таким чином, 10 липня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 469887-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 22000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). На даний час, відповідачка у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12 лютого 2024 року становить 95552 грн 82 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 70252 грн 82 коп. та суми прострочених платежів за комісією - 3300 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 71). У прохальній частині позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд без його участі (а.с. 6). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 07 травня 2024 року, відповідачка була повідомлена в приміщенні суду під розписку (а.с. 68). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідачки та були отримані останньою 08 березня 2024 року (а.с. 63). Правом подати відзив на позов відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3158 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який Боржником було введено/відправлено, у зв`язку з чим 10 липня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 469887-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 35-39). Відповідно до пункту 2.1 Договору № 469887-КС-001 про надання кредиту Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 22 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісією за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика». Згідно з пунктами 2.3 - 2.12. строк, на який надається кредит: 24 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15138637, фіксована; комісія за надання кредиту: 3300 грн 00 коп. Загальний розмір наданого Кредиту: 22000 грн 00 коп. Термін дії Договору: до 25.12.2023. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 57240 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9205,22 процентів. Дата видачі кредиту 10.07.2023. Дата повернення кредиту 25.12.2023. Мета отримання Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику кредит в сумі, вказаній в пункті 2.1 Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний (картковий) рахунок Позивальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору. Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків у разі прострочення виконання зобов`язання, визначена комісія за надання кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9080 [PERSON] (а.с. 33-34). ТОВ «БІЗПОЗИКА» за допомогою платіжного сервісу «Platon» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів в сумі 22000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , емітованої АТ КБ «ПриватБанк», виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі, що підтверджується довідкою (а.с. 43). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду від 04 квітня 2024 року банківська картка № [NUMBER] була випущена на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) (а.с. 73). Згідно виписки по картці № [NUMBER] , на рахунок [PERSON] 10 липня 2023 року надійшли кошти в сумі 22000 грн 00 коп. (а.с. 87). Таким чином, ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Відповідно до пункту 4.2.3 позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору. Відповідачка [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за кредитом, за відповідачкою рахується заборгованість в розмірі 95552 грн 82 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 70252 грн 82 коп. та суми прострочених платежів за комісією - 3300 грн 00 коп. (а.с. 31-32). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. В той же час, відповідачка, яка зобов`язувалась здійснювати погашення кредиту, процентів та сплатити комісію, свої зобов`язання не виконала. Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 469887-КС-001 від 10 липня 2023 року, яка становить 95552 грн 82 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 70252 грн 82 коп. та суми прострочених платежів за комісією - 3300 грн 00 коп. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] був укладений електронний Договір про надання кредиту № 469887-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідачка отримав кредит в сумі 22000 грн 00 коп. строком з 10 липня 2023 року по 25 грудня 2023 року. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором UA-3158 відповідачка прийняла пропозицію укласти договір. ТОВ «БІЗПОЗИКА» за допомогою платіжного сервісу «Platon» надало відповідачці кредит шляхом перерахування коштів в сумі 22000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , емітованої АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 43). Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3158 відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. Відповідно до виписки по картці № [NUMBER] , на рахунок [PERSON] надійшли кошти в сумі 22000 грн 00 коп. 10 липня 2023 року (а.с. 87). Відповідачка [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. З долученого до справи розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 14 лютого 2024 року за відповідачкою рахується заборгованість в розмірі 95552 грн 82 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 70252 грн 82 коп. та суми прострочених платежів за комісією - 3300 грн 00 коп. (а.с. 31-32). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за Договором № 469887-КС-001 від 10 липня 2024 року в розмірі 22000 грн 00 коп., не сплатила проценти за користування кредитом в сумі 70252 грн 82 коп. та не сплатила обумовлену договором комісію за надання кредиту в сумі 3330 грн 00 коп., обов`язок сплати яких визначений у договорі та паспорті споживчого кредиту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «БІЗПОЗИКА» не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 469887-КС-001 від 10 липня 2024 року. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 469887-КС-001 від 10 липня 2023 року у розмірі 95552 грн 82 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 22000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах у розмірі 70252 грн 82 коп. та суми прострочених платежів за комісією в розмірі 3300 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved