Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що особливістю проекту «MONOBANK», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Спеціальними платіжними засобами за цими рахунками є платіжні картки MONOBANK. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за відповідним посиланням. 06.12.2020р. між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.12.2020р. Положеннями цієї анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у разі надання банківських послуг, зокрема, щодо продукту MONOBANK, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, а також тарифами, що розміщені на офіційному сайті банку, складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору на [PERSON] було зарезервовано і відкрито поточний рахунок та встановлено ліміт використання кредиту у розмірі 25000,00грн. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 07.01.2024р. в неї виникла заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 20466,26грн. Вказану заборгованість, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 3028,00грн. позивач просить стягнути з відповідачки на його користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві, окрім задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце засідання була повідомлена належним чином (а.с.60), про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала. За таких обставин, враховуючи неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280\~ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Встановлено, що 06.12.2020р. [PERSON] звернулася до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим особисто підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.12.2020р., де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка MONOBANK, погодившись з тим, що вказана анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у разі надання банківських послуг, зокрема, щодо продукту MONOBANK, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, а також тарифами, що розміщені на офіційному сайті банку, складає договір про надання банківських послуг (а.с.13). На підставі укладеного договору на [PERSON] було зарезервовано і відкрито поточний рахунок та встановлено ліміт використання кредиту у розмірі 25000,00грн. (а.с.12). Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.01.2024р. відповідачка має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 20466,26грн. (а.с.11). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Встановлено, що відповідачка отримала можливість користування кредитними коштами в обсязі встановленого кредитного ліміту, але не надала суду доказів, які б спростовували її заборгованість перед позивачем. З заявами та клопотаннями про витребування доказів, які могли б свідчити про відсутність заборгованості, відповідачка до суду не зверталася, відзив на позов не подала. Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості, як доказу, який підтверджує наявність боргу, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2020р. у справі №331/7975/13-ц. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №СF_67691 від 12.02.2024р. (а.с.10), який в силу ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved