Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-25 00:00:00

18.01.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати недійсним договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 06.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Кухтою Дмитром Олександровичем, за реєстровим номером 77 та | скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2018 року, номер відомостей про речове право 24703668. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] , як поручитель, будучи зобов`язаним згідно з рішенням Бахмацького районного суду від 06.10.2018 року до сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 17.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ «КБ Надра», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», свідомо подарував вищезазначену квартиру своєму синові [PERSON] , що свідчить про його недобросовісну поведінку та спробу уникнути сплати заборгованості за вказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 25.01.2024 року відкрито провадження по справі визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.02.2024 року, яке відкладено на 28.02.2024 року в зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачам повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Ухвалою суду від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2024 року, яке відкладено на 17.04.2024 року за клопотанням відповідача [PERSON] для ознайомлення з матеріалами позову. 22.03.2024 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просять застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Посилаються на положення ст. 728 ЦПК України, відповідно до якої до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік. Зазначають, що позивач, при укладенні договору про відступлення права вимоги 23.07.2020 року, був обізнаний з всіма основними договорами, станом заборгованості та прийняв всі ризики, тому його твердження про те, що він дізнався 10.11.2023 року про порушення свого права, не відповідає дійсності. Аналогічні пояснення містяться в додаткових письмових поясненнях відповідача [PERSON] , які зареєстровані канцелярією суду 12.04.2024 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх із зазначених у позові підстав. Додатково пояснив, що матеріали виконавчого провадження на виконання рішення Бахмацького районного суду від 06.10.2015 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «КБ Надра», правонастпуником якого є позивач, перебували на виконанні у Бахмацькому ВДВС, та за заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» були повернуті стягувачу і в подальшому передані на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Приходьку Ю.М., оскільки Бахмацьким ВДВС не вживалося жодних дій на виконання виконавчого документа. Про те, що квартира за [ADDRESS] подарована [PERSON] . [PERSON] позивачеві стало відомо у листопаді 2023 року, під час, коли приватний виконавець перевіряв майновий стан боржників та наявність нерухомості у них. На даний час рішення суду не виконано. Іншого майна чи грошових коштів, на яке може бути накладено стягнення, у боржника немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав і просив відмовити в їх задоволенні з підстав спливу строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Ніжинського районного нотарільного округу Кухта Д.О. в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності. У вирішенні спору покладається на розсуд суду. У наданих поясненнях зазначив, що при посвідченні договору -дарування квартири від 06.02.2018 року за реєстровим номером 77 було знято заборону на відчуження квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] за повідомленням Державного Ощадного банку України від 05.02.2018 року за № 40 та вилучено запис з державного реєстру речових на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки за іпотечним договором від 19.02.2008 року за реєстровим номером 692. Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.02.2018 року інших арештів та заборон на відчуження нерухомого майна щодо вищевказаної квартири та власника не було на час посвідчення договору (а.с. 83). Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 17.10.2006 року між ВАТ комерційний банк НАДРА" (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 36-05/09/11/304/2006/081, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних строком до 16.10.2026 року (а.с. 10, 11). 17.10.2006 року між ВАТ комерційний банк НАДРА" (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки 36-05/09/12/304/2006/081, згідно з умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання [PERSON] (Позичальник) взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору № 36-05/09/11/304/2006/081 від 17.10.2006 року, у тому числі повернути до 16.10.2026 року кредит в сумі 25.000 доларів США, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 10% річних, сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (а.с. 12). Згідно з п.1.2 Договору поруки Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитим договором, розмір якої станом на 20.07.2015 року складав 27563, 89 долари США, що за курсом НБУ становило 616967, 59 грн. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06.10. 2015 року, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 20.10.2015 року, (справа за №728/1694/15-ц,\~2/728/484/15,), стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товарства «Комеційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 36-05/09/11/304/2006/081\~ від\~17.10.2006\~ року в сумі 27563,89 доларів США, що за курсом НБУ становить 616967 грн. 56 коп (а.с. 13-15). На підставі вищевказаного рішення суду 19.01.2016 року видані виконавчі листи (а.с. 16). 11.02.2016 року головним державним виконавцем відділу ДВС Бахмацького РУЮ на підставі вищевказаних виконавчих листів відкрито виконавче провадження № 50151873 та запропоновано боржнику [PERSON] добровільно виконати рішення суду до 18.02.2016. Копію вказаної постанови [PERSON] отримав 17.02.2016 року (матеріали вп № 50151873). 23.07.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (Позивач) було укладено договір № СL48N18070_1_5 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до боржників ПАТ "КБ" НАДРА", зазначених у Додатках № 1- 4 перейшло до Позивача (а.с. 17). Згідно з Додатком № 1 до вказаного договору Позивач набув права вимоги, в тому числі і до поручителя - [PERSON] за договором поруки від 17.10.2006 року (а.с. 19). Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2021 року по справі № 728/1694/15-ц (провадження №6/728/22/21) замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні\~№ 50151873\~з примусового\~ виконання\~ виконавчого\~листа,\~виданого Бахмацьким\~районним судом\~по справі\~ №728/1694/15-ц (а.с. 20-22). Постановою головного державного виконавця Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист за № 2/728/484/15, виданий 19.01.2016 року Бахмацьким судом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» повернуто стягувачу - Позивачу по справі, на підставі його заяви про повернення виконавчого документа без виконання (матеріали вп № 50151873). Як вбачається з оглянутих в суовому засіданні матеріалів виконавчого провадження за № 50151873 Позивач неодноразово звертався до державного виконавця із заявою про проведення виконавчих дій на виконання виконавчого листа, зокрема просив звернути стянення на квартиру за [ADDRESS] , належну на праві приватної власності [PERSON] (матеріали вп № 50151873). Згідно з договором міни від 13.09.2003 року [PERSON] набув права власності на вищевказану квартиру (а.с. 63-64). Відповідно до актового запису про народження № 262 від 06.12.1989 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 58). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігвської області Приходька Ю.М. від 23.02.2022 року, на підставі заяви Позивача від 15.02.2022, відкрито виконавче провадження за № 68756232 з виконання виконавчого листа № 728/1694/15-ц,\~2/728/484/15,\~виданого 19.01.2016\~року про\~стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комеційний Банк «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 27563 доларів 89 центів США, що за курсом НБУ становить 616967 грн. 56 коп (а.с. 23, 25). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігвської області Приходька Ю.М. від 23.02.2022 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , оскільки борг за виконавчим документом не погашений (а.с. 26). Як встановлено в судовому засіданні згідно з договором дарування квартири від 06.02.2018 року [PERSON] передав безоплатно у власність, як дарунок, [PERSON] квартиру за [ADDRESS] (а.с. 61). При укладенні вищевказаного договору дарування [PERSON] надала згоду на укладення її чоловіком договору дарування, за яким передається у власність їх сину [PERSON] зазначена квартира (а.с. 74). 19.02.2008 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець, боржник) укладено іпотечний договір в забезпечення виконання кредитного договору від 18.02.2008 року за № 28, укладеного між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] , за яким останній зобов`язаний повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 125000 гривень та сплатити проценти. Предметом іпотеки за договором є нерухоме майно: трикімнатна квартира за [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О., в зв`язку з посвідченням іпотечного договору, 19.02.2008 накладалася заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна-вищевказаної квартири, належної [PERSON] , до припинення договору іпотеки (а.с. 78-79). 05.02.2018 року листом, адресованим приватному нотаріусу м. Бахмач, заступник керуючого ПАТ «Державний ощадний банк» Варчак Г.І. просила зняти заборону відчуження та припинити дію іпотеки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно - трикімнатну квартиру за [ADDRESS] на належить іпотекодавцю [PERSON] , в зв`язку з повним погашенням кредиту позичальником [PERSON] по кредитному договору № 28 від 18.02.2008 року в забезпечення за яким укладено іпотечний договір 692 від 19.02.2008 року (а.с. 80). \~ \~ Відповідно\~до ч.1\~ ст.\~ 202\~ ЦК\~ України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ч.1 ст. 215 ЦК України пдставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Згідно з ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, що визначено ч. 3 ст. 13 ЦК України. \~ \~ \~ Відповідно\~до \~ст.\~717\~ ЦК\~України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України). Фраудаторний правочин правочин, який вчинений боржником на шкоду кредитору. Це стосується справ, коли боржник хоче вчинити правочин, спрямований на зменшення свого майна з метою приховування його від звернення стягнення кредиторів. Фраудаторний правочин має за мету завдати шкоди інтересам кредиторів,їх майновим правам. Згідно з висновками, викладеними\~Верховним Судом України у Постановах від 17 липня 2019 року у справі № 299/396/17\~та\~від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. У \~постанові від 20 травня 2020 року у справі № 922/1903/18\~Верховний Суд України зазначив, що в обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У\~Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц\~ зроблено висновок, що цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та обдаровувані, які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Такий правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Велика Палата Верховного Суду вказала, що погоджується з висновками, зробленими у\~постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 646/3972/16-ц (провадження № 61-28761св18)\~та зазначає, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена\~статтею 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена\~статтею 228 Цивільного кодексу України. У Постанові від 01.04.2020 року у справі № 182/2214/16-ц\~Верховним Судом України зроблено висновок про те, що не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом. Критеріями, які Верховний Суд називає для кваліфікації договору, як фраудаторного, є, зокрема: відчуження майна за наявності значної непогашеної заборгованості; відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості; майно відчужено на підставі безвідплатного правочину; майно відчужене на користь близького родича; після відчуження майна у боржника відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. У постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 489/5148/18 (провадження № 61-20593св19) суд касаційної інстанції вказав, що правочин, учинений боржником у період настання в нього зобов`язання щодо погашення заборгованості перед кредитором, унаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору). При цьому та обставина, що правочин з третьою особою якому боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. З матеріалів виконавчого провадження № 68756232 вбачається, що інше майно та грошові кошти, на які може бути звернуто стягнення у [PERSON] відсутні. За повідомленням приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області від 29.02.2024 № 3640 станом на 29.02.2024 року залишок заборгованості за виконавчим документом складає 27563, 89 доларів США. Під час здійснення виконавчого провадження за № 68759872 було виявлено майно боржника [PERSON] : квартира за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~01.09.2022\~ винесено\~постанову \~про опис\~та \~арешт майна\~боржника.\~Згідно \~інформації з\~ДРРП від\~29.02.2024\~ №\~367894501\~вказана квартира\~знаходиться в\~іпотеці,\~іпотекодержатель:\~ТОВ «ФК\~«Дніпрофінансгруп».\~Проте здійснити погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна неможливо. З 24.02.2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено режим воєнного стану. Згідно з п 5-2 розділу VІ Прикінцеві положення Закону України «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Під час здійснення виконавчого провадження № 68756232 рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за боржником [PERSON] станом на час відкриття провадження, не виявлено (а.с. 115). [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 14.12.2018 року та проживає за вказаною адресою (а.с. 38). Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що визначено ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як зазначає представник позивача про відчуження квартири [PERSON] йому стало відомо 08.11.2023 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за № 68756232, за наслідками перевірки наявності у боржника нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним виконавцем. Вказано, що довідка сформована у рамках ВП 68756232 (а.с. 28). Як встановлено в судовому засіданні позивач дізнався про порушення свого права у листопаді 2023 року. У 2021 році йому про це не було відомо, оскільки, як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження № 50151873 (Бахмацький ВДВС), він неодноразово звертався до державного виконавця із заявами про звернення стягнення на вищевказану квартиру за [ADDRESS] , належну [PERSON] , з метою виконання рішення суду від 06.10.2015 року. Тому не заслуговують на увагу доводи відповідачів про те, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] відчужив належну йому квартиру під час відкритого виконавчого провадження, про яке йому було відомо, подарував її своєму синові, був обізнаний про наявність обов`язку сплати боргу стягувачу, інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїм зобов`язанням перед кредитором відсутнє, що свідчить про вчинення договору на шкоду кредитору, позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд також враховує, що договір дарування квартири укладено наступного дня (06.02.2018) після повідомлення ВАТ «Державний \~Ощадний банк\~ України» про можливість припинення договору іпотеки в забезпечення виконання кредитного договору від 18.02.2008 (05.02.2018), після скасування заборони відчуження, що було перешкодою у зверненні стягнення на зазначене майно, шляхом накладення арешту, на виконання рішення суду від 06.10.2015. Відповідно до абз. 3 ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором.

Outcome: approved