Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-24 00:00:00

У вересні\~ \~2023\~року[PERSON] в особі свого представника адвоката Лисуненко Анни Вадимівни звернувся до\~суду з\~ вищезазначеною\~позовною заявою,\~в якій\~просить\~визнати \~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 113884,\~вчинений 15.12.2020\~року приватним\~нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на\~користь ТОВ «Веллфін» суми заборгованості за договором позики в розмірі 43462,00 грн., та 900,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, всього -44362,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. Позовні вимоги\~обгрунтовані тим,\~що \~на примусовому\~виконанні Чугуївського\~відділу ДВС\~у Чугуївському\~ районі\~Харківської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків)\~перебуваввиконавчий\~напис №\~113884,\~вчинений 15.12.2020\~року приватним\~нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] \~на користь\~ ТОВ\~ \~«Веллфін» суми\~заборгованості за\~договором позики\~ в\~розмірі 43462,00\~грн.,\~та 900,00\~грн.\~за вчинення\~виконавчого напису\~нотаріусом,\~всього -44362,00\~грн.\~ Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» без додержання обов`язкових умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, в тому числі, без врахування вимог безспірності виниклого боргу, так як у позивача не існує заборгованості перед відповідачем, з яким не укладалося жодного договору, тобто у відповідача не існувало на момент вчинення виконавчого напису право вимоги до позивача. Зазначає, що позивач має право на захист свого цивільного права шляхом оспорювання вчиненого нотаріусом виконавчого напису як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 вересня 2023 року справу прийнято до розгляду та провадження у ній відкрито. 06.10. 2023 року до суду від головного державного виконавця як представника Чугуївського відділу ДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу. 11.04.2024 року до суду від представника [PERSON] - адвоката Лисуненко А.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті. Учасники справи\~ у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином згідно зі ст.ст. 128 -131 ЦПК України, від відповідача заяви про розгляд справи за відсутності його представника не надходило, відповідь на позов до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду і вирішення по суті справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що \~приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений 15.12.2020 року виконавчий напис № 113884 про стягнення з [PERSON] \~на користь\~ ТОВ\~ \~«Веллфін» суми\~заборгованості за\~договором позики\~ в\~розмірі 43462,00\~грн.,\~та 900,00\~грн.\~за вчинення\~виконавчого напису\~нотаріусом,\~всього -44362,00\~грн.\~ За вказаним виконавчим написом 14.01. 2021 року державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касьян М.В. винесена постанова про відкриття\~виконавчого провадження\~ ВП\~№ 64114798.\~ \~ Також\~14.01.\~2021\~року цим\~же державним\~виконавцем \~при примусовому\~виконанні \~виконавчого напису\~№ 113884,\~виданого 15.12.2020\~року \~приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., винесені постанови про арешт коштів та арешт майна боржника [PERSON] , а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69,00 грн. Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС \~по Печенізькому,\~ Чугуївському\~ районах\~та місту\~Чугуєву Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків)\~Касьян М.В.\~ від\~20.08.2021\~року \~при примусовому\~виконаннівиконавчого\~напису №\~113884,\~виданого 15.12.2020\~року \~приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ТОВ «Веллфін» на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснення виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 28.08.20924 року. Здійснення вказаних процесуальних дій державним виконавцем зазначені й у відповіді № 12487 від 21.08.2023 в.о. начальника Чугуївського відділу ДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адвокатський запит представника позивача з посиланням на те, що підстави для зняття арешту з майна боржника [PERSON] при поверненні стягувачу ТОВ «Веллфін» виконавчого документу відсутні. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі за текстом - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» є нотаріальною дією. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі за текстом - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, з 22 лютого 2017 року редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на\~підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 757/57789/20-ц, провадження № 61-7017св22. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) звернуто увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної. Так, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Із аналізу наданих доказів суд встановив, що оспорюваний позивачем [PERSON] виконавчий напис нотаріуса був вчинений щодо кредитного договору, який був укладений в простій письмовій формі, тобто не є нотаріально посвідченим, не дивлячись на те, що ця обставина є обов`язковою. Недодержання нотаріусом вищезазначеної умови при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання у судовому порядку такого виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. Ці висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17(провадження № 14-278гс18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164св 19) від 09 вересня 2020 року у справі № 336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20). Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] в особі його представника позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. При поданні даного позову [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви який відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved