Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивачка послалася на наступне. 15 березня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований 15 березня 2022 року, актовий запис № 14. Від цього шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Також, відповідач зареєстровав на своє ім`я дитину позивачки 17.09.2015 року народження, який став [PERSON] . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, фактичношлюбні стосунки припинено, на даний час проживають окремо. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Позивач та відповідач так не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дітей. Дитині у всякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно працює, проживає на протязі тривалого часу, окремо. Позивачка просить суд стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки аліменти на утримання дітей - [PERSON] до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] , та [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] , у розмірі однієї треті частині всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову та стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років - до 18.02.2026 року. У судове засідання позивачка не з`явилась надала заяву про слухання справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~ Відповідач у перше судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача (згідно адресної довідки) надсилалась поштова кореспонденція суду. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач копію ухвали про відкриття провадження та позову з додатками отримав особисто та був повідомлений про дату та час судового засідання на 26.03.2024. Проте у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву у встановлений законом строк не подав, заяв клопотань не надавав, про причини неявки не повідомляв. Вдруге судом направлено відповідачу виклик, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач його отримав особисто та був повідомлений про дату та час судового засідання на 23.04.2024. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження, , судова повістка) направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), виклик до суду вручено, тому у суду є підстави розцінювати, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час, порядок розгляду справи. Положеннями ч.1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3ст. 223 ЦПК України). Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду. В свою чергу відповідач по справі суду двічі не повідомив причини своєї неявки, відзив на позов не надав, клопотань не заявляв, тому суд визнає його неявку з неповажних причин. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Outcome: approved