Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача\~ПАТ «Державний\~ощадний банк\~України» про\~видачу вкладу,\~захист прав\~споживача. В позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог посилалась на те, що 05 лютого 2009 року [PERSON] та ВАТ «Ощадбанк» в особі зав. ТВБВ 10020/0326 [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності №3737 від 27 травня 2008 року було укладено договір №51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку». На виконання п. 1.1. вказаного договору позивач внесла, а банк прийняв від неї на депозитний рахунок №51102 кошти в сумі 199254 доларів США строком на 3 місяці 3 дні. Днем повернення депозиту було визначено 8 травня 2009 року. Пунктом 2.7. договору передбачено можливість вилучення всієї суми депозиту або його частини до закінчення строку дії договору. 23 березня 2009 року та 8 квітня 2009 року вона звернулась до філії Харківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» з письмовими заявами про вилучення всієї суми депозиту до закінчення строку дії депозитного договору №51102. Листом від 30 квітня 2009 року №19-08/1370 за підписом начальника філії ХОУ ВАТ «Ощадбанк» Сороколіти О.В. позивачу було повідомлено про неможливість повернення грошових коштів, які були внесені нею відповідно до договору. Як підставу відмови було зазначено що в ході перевірки банком виявлено відсутність документів, що були нею надані на підтвердження вимог. 15 лютого 2013 року позивач знову звернулась до ХОУ АТ «Ощадбанк» з вимогою про видачу вкладу. Листом від 22 лютого 2013 року їй будо повідомлено про неможливість розгляду її заяви на підставі ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян». Вважаючи дії банку з відмови видати їй вклад незаконними, позивач у своїй позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила суд стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] 199254 доларів США депозитного вкладу згідно Договору № 51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку» від 5 лютого 2009 року (що еквівалентно 7228935,12 грн. за курсом НБУ долара США до української гривні 36,28 грн.), 5\~158,76 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ 187159,81 грн.) відсотків користування депозитним вкладом; 88827,10 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ 3222647,19 грн.) 3% річних прострочення виконання грошового зобов`язання, а всього стягнути 293239,86 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ 10638742,10 грн). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05 квітня 2024 року позов [PERSON] до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу вкладу, захист прав споживача задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] 199254 доларів США депозитного вкладу згідно Договору № 51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку» від 5 лютого 2009 року, 5\~158,76 доларів США відсотків за користування депозитним вкладом; 88827,10 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а всього стягнуто 293239,86 доларів США. В задоволенні зустрічного позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним відмовлено. Але судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Тому необхідно вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В матеріалах справи наявні докази судових витрат сторін. Тому суд не вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] при зверненні з позовом до суду на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» судовий збір не сплатила. Тому у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Рішенням суду від 05 квітня 2024 року з відповідача на користь позивача стягнуто 293239,86 доларів США, що за курсом Національного банку України на день розгляду справи становило 11442248,66 грн. Відповідно, 1% від ціни позову 114422,49 грн. З врахуванням обмежень, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 15140,00 грн. (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Тому у зв`язку з задоволенням позову [PERSON] з відповідача АТ «Ощадбанк» на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 15140,00 грн. Оскільки в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено, понесені відповідачем судові витрати відшкодуванню йому не підлягають. Згідно\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки питання щодо розподілу судових витрат щодо сплати судового збору судом не вирішувалось, в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved