Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

08 грудня 2022 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати, вартості неповернутого з тимчасового користування обладнання та суми неустойки, всього разом у сумі 108982 гривні 66 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 червня 2022 року між ФОП [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди № А00142198, за яким, орендодавець надає орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором. Вказує, що найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди зазначені у відповідному додатку до цього Договору оренди, який є невід`ємною частиною цього Договору. Стверджує, що в межах дії даного договору, 20 червня 2022 року ФОП [PERSON] надав [PERSON] в оренду обладнання, зокрема вишку варіант 1,2х2,0 (8+1), вис. 11,1; кількістю 1 штука, вартістю 36802 гривні 66 копійок, вартістю оренди 180 гривень на добу, у складі зазначеному в Акті передачі обладнання у тимчасове користування від 20 червня 2022 року, строком на 5 діб. Вказує, що він свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] обладнання у тимчасове платне користування, однак останній вимоги договору не виконав обладнання, за вищевказаним актом передачі обладнання у тимчасове користування по теперішній час не повернув, орендну плату за договором не сплатив. Зазначає, що 07 листопада 2022 року, в порядку застосування умов договору на адресу орендаря було направлено вимогу про негайне повернення обладнання та необхідність погашення заборгованості по орендній платі, а у разі його неповернення повідомлення про відмову орендодавця від прийняття обладнання та як наслідок, обов`язок орендаря сплатити його вартість. Стверджує, що відповідачем вказана вимога-повідомлення була проігнорована, у зв`язку з чим, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 108982 гривні 66 копійок, яка складається із: заборгованості по орендній платі у сумі 22180 гривень, заборгованості по вартості не повернутого з тимчасового користування обладнання у сумі 36802 гривні 66 копійок та неустойки у сумі 50000 гривень. Ухвалою суду\~від 14\~лютого 2023\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження без\~виклику сторін\~(а.\~с.\~19),\~копія якої надіслана відповідачу 14 лютого 2023 року за вихідним № 6734/23-вих/2/204/931/23 (а. с. 20). Ухвалою суду від 04 липня 2023 року здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та, призначено судове засідання на 09 годину 45 хвилин 10 серпня 2023 року (а. с. 26). Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року вказану позовну заяву залишено без розгляду (а. с. 48). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 77-81). 22 лютого 2024 року вказана справа надійшла на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська після розгляду в апеляційному порядку (а. с. 83). Позивач у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив у разі проведення судових засідань, провести їх без участі представника позивача (а. с. 4 на звороті). Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити (а. с. 45). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 90, 97), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 15 червня 2022 року між ФОП [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди № А00142198 (а. с. 11 та на звороті), за яким орендодавець надає орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором. Так, п. 1.2 вказаного договору передбачено, що найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Приписами п. 2.1 вказаного договору оренди визначено, що орендна плата нараховується орендодавцем на підставі розцінок орендодавця із розрахунку за одну добу та вказується у відповідному додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати зазначеної сторонами в акті прийому-передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування. Відповідно до вимог п. 6.2.8 договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві за відповідним Актом передачі обладнання з тимчасового користування в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди або протягом 2-х діб з моменту отримання вимоги від орендодавця. Згідно з вимогами п.7.2 договору за прострочення\~повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті прийому-передачі або додатку до Договору, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Крім того, п. 7.3 вказаного договору передбачено, що за несвоєчасне\~внесення орендної\~плати у випадку продовження терміну оренди орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення без обмеження строку нарахування пені. Відповідно до вимог п. 8.1 вказаний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами обов`язків за даним договором. Так, з додатку до договору оренди обладнання № А00142198 від 15 червня 2022 року (а. с. 9) вбачається, що позивач надав в оренду відповідачу обладнання - Вишка Варіант 1,2х2,0 (8+1), вис. 11,1; 1 шт., вартістю обладнання у зазначеній комплектації 36802 гривні 66 копійок, вартістю оренди 180 гривень за добу; початок оренди 10:23 година 20 червня 2022 року, а плановий час її закінчення 10:23 година 25 червня 2022 року; мінімальний строк оренди 5 діб; гарантійний платіж 4000 гривень. З прибуткового касового ордеру № 837 від 20 червня 2022 року (а. с. 9 на звороті) вбачається, що за вказаним договором оренди відповідачем сплачено позивачу 4900 гривень. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 1780 від 14 вересня 2022 року (а. с. 10) вбачається, що за вказаним договором оренди відповідачем сплачено позивачу 5000 гривень. 07 листопада 2022 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист-вимогу (а. с. 12 та на звороті) про сплату вартості оренди обладнання та повернення обладнання, а у разі його неповернення, сплатити ще й вартість неповернутого обладнання. З наведеного позивачем у позові розрахунку заборгованості вбачається, що за невиконання відповідачем договору оренди обладнання за останнім рахується заборгованість у сумі 108982 гривні 66 копійок, яка складається із: заборгованості по орендній платі у сумі 22180 гривень, заборгованості по вартості не повернутого з тимчасового користування обладнання у сумі 36802 гривні 66 копійок та неустойки у сумі 50000 гривень. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Так, приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Приписами ч. 1 ст. 764 ЦК України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При цьому, статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормами ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем не спростовано того, що зазначені у договорі оренди зобов`язання щодо сплати вартості оренди та своєчасного повернення орендованого обладнання відповідно до умов договору, ним не виконані. Відповідно до вимог ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 914/730/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 924/80/19 та від 07 квітня 2020 року у справі № 924/599/19. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів\~справи вбачається,\~що за\~відповідачем перед\~позивачем за\~договором оренди\~№ А00142198\~від 15\~червня 2022\~року утворилась\~заборгованість у\~сумі 108982 гривні 66 копійок, яка складається із: заборгованості по орендній платі у сумі 22180 гривень, заборгованості по вартості не повернутого з тимчасового користування обладнання у сумі 36802 гривні 66 копійок та неустойки у сумі 50000 гривень. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не виконано умови договору оренди № А00142198 від 15 червня 2022 року, як щодо оплати оренди обладнання, так і щодо повернення у встановлений договором строк орендованого обладнання, що в свою чергу свідчить про порушення останнім прав позивача, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 108982 гривні 66 копійок, яка складається із: заборгованості по орендній платі у сумі 22180 гривень, заборгованості по вартості не повернутого з тимчасового користування обладнання у сумі 36802 гривні 66 копійок та неустойки у сумі 50000 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1089 гривень 83 копійки. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved