Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-05 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 26.08.2020 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису, відповідно до якої отримав кредит. Позивач свої зобов`язання до Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим, станом на 14.06.2023 року заборгованість відповідача перед банком становить 23\~083,31 гривень. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 23 083,31 грн., та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду разом з позовною заявою клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288\~ЦПК України - заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2020 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Частиною 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 26.08.2020 року [PERSON] просить вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 26.08.2020 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] станом на 14.06.2023 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 23083.31 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається із справи, у заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що [PERSON] - відповідач, ознайомився та погодився з договором про надання банківських послуг - Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Окрім того, відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням простого електронного підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Отже, суд приходить до висновків, що наявні докази, підтверджують укладання кредитного договору наведеними матеріалами справи, питання недійсності договору в установленому законом порядку відповідачем не порушувалося. Всупереч Умовам і Правила, до яких останній приєднався, підписавши договір, відповідач тривалий час не здійснював своєчасно платежі для погашення заборгованості по кредиту та іншим витратам, чим порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла нижче вказана заборгованість. У зв`язку із вказаними порушеннями, станом на 12.01.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 14.06.2023 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 23083.31 грн., та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 23 083.14; заборгованості за пенею та порушення грошового зобов`язання 0,00 гривень. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка нарахована позивачем станом на 14.06.2023 (згідно наявного в матеріалах справи розрахунку) у розмірі 23083.31 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, те, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив, тому суд доходить висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з нього в користь банку заборгованості по кредитному договору. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 23 083.31 грн. заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved