Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її дитини - дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , позивача у цій справі, та [PERSON] , відповідача у цій справі. Так, позивач та відповідач після народження дитини проживали разом, проте у травні 2019 року відповідач пішла з дому і більше вихованням дитини не займалась. З того часу вона не відвідувала дитину, не займалась її утриманням, долею дитини не цікавилась. На даний час відповідач знаходиться в слідчому ізоляторі, у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ст. 117 КК України, а [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач у судове засідання надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв до суду не надала. Представники Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті радиу судове засідання також не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті радиу судове засідання також не з`явилась, але надала до суду письмове клопотання, в якому просила суд розглянути справу за відсутності представника органу опіки та піклування, а також долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , позивача у цій справі, та [PERSON] , відповідача у цій справі. Згідно наданого виконкомом Покровської районної у місті ради висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, виконком розглянувши зібрані матеріали встановив, зокрема, що відповідач на теперішній час відбуває покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)» згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2022 року, яким її було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 КК України (умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.10.2017 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ), [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2020 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2022 року її було позбавлено батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . 19 лютого 2024 року [PERSON] надала заяву, в якій висловила свою згоду щодо позбавлення батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] . Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради було здійснено виїзд за місцем мешкання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зі складанням відповідного акту обстеження умов проживання та встановлено, що для дитини створено належні умови для нормального та повноцінного життя та розвитку. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що мати дитини належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дитини, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Однак, судом установлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків ухиляється, вихованням дитини тривалий час не займається, долею дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, стан її здоров`я, не готує дитину до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами позивача та уважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав знайшли своє підтвердження, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вона має право звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Окрім того, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Отже, зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що зазначений позов було пред`явлено до суду 02 серпня 2023 року, суд вважає, що саме з цієї дати і до досягнення дитиною повноліття, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини на користь позивача, позаяк відповідно до положень ст. 181 СК України аліменти стягуються на користь батьків, тобто батька або матері, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved