Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-23 00:00:00

12 жовтня 2022 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 24 квітня 2024 року уточнила та просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; Ізмаїльському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] №570 від 29 серпня 2007 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, а саме: прізвище дитини « [PERSON] » залишити без змін, ім`я дитини « [PERSON] » залишити без змін, по батькові « [PERSON] » залишити без змін, дату народження « [INFO] » залишити без змін, місце народження «Україна, Одеська область, місто Ізмаїл» залишити без змін; записати громадянина України [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що нотаріусом їй повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] , при цьому померлий є батьком [PERSON] . 30 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, які заявою від 19 квітня 2024 року уточнив та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] право власності на транспортний засіб Nissan Tiida, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна, 1600 куб. см., мотивуючи тим, що він є батьком померлого. 12 квітня 2023 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, які заявою від 15 січня 2024 року уточнила та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] право власності на: гараж № [NUMBER] , загальною площею 24,8 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, товариство автоаматорів «Мотор»; транспортний засіб Lexus RX 350, 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна, 3456 куб. см., мотивуючи тим, що вона є дружиною померлого. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2023 року прийнято до свого провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та усунення від права на спадкування. \~ Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2023 року прийнято до свого провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2024 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, первісні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, первісні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Представник третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет позову Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18 липня 2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. - гараж № [NUMBER] , загальною площею 24,8 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, товариство автоаматорів «Мотор» на підставі договору купівлі-продажу гаража, посвідченого 04 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М.; - транспортний засіб Lexus RX 350, 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна, 3456 куб. см., що підтверджено свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим 11 січня 2020 року ТСЦ 5141; - транспортний засіб Nissan Tiida, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна, 1600 куб. см., що підтверджено свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим 22 вересня 2017 року ТСЦ 5142. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72136058 від 13 квітня 2023 року, наданого приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125,130 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених уст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно норм вказаної статті, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне йому для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, батьком [PERSON] , [INFO] вказаний [PERSON] . Відповідно до листа № 99/24.10-20 від 05 лютого 2024 року, наданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державну реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] проведено відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері). При цьому, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] визнали той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, судом встановлений факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -батько [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 жовтня 1987 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС; -дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 серпня 2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою\~-\~четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була малолітньою дитиною спадкодавця. Крім цього встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину (спадкова справа №77/2022 р.). Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України між спадкоємцями досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, що підтверджено відповідною письмовою угодою від 11.03.2024 року. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved