Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] Позов обґрунтовує тим, що 06.11.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають четверо дітей: дочку [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою, а також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх кількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Ніякої відповідальності перед сім`єю, дітьми відповідач не відчуває, живе лише своїми інтересами. Поступово різне відношення до сімейного життя призвело до віддалення між ними. На даний час вони проживають як сусіди. Надання строку для примирення вважає недоцільним. Примирення та збереження шлюбу неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі за вказаних умов суперечить її інтересам та інтересам дітей. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи. Заперечень на позов відповідач не подав. Позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Строк для примирення не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 06.11.2004 року Митинецькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області, про що було складено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , виданого (повторно) 06.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області (а.с. 5). Від спільного проживання у сторін народились четверо дітей: дочка [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою, а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 22.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 28.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 8). Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, взаємини між ними зіпсувалися, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Також судом встановлено, що внаслідок різних поглядів на життя, сімейні цінності, сімейне життя у неї з відповідачем не склалось. Сторони перестали розуміти один одного. Сім`я існує формально. Подальше збереження сім`ї є неможливим. Факт відсутності спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини відповідачем не оспорюються та визнаються. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідний на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у зв`язку із розірванням шлюбу прізвище змінювати не бажає. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Повернути [PERSON] з державного бюджету 605 грн. 60 коп. судового збору. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved